Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Карел ван Мандер (нід. Karel van Mander; травень 1548 — 2 вересня 1606) — художник з Нідерландів XVI століття, представник стилю маньєризм, поет і історик мистецтва.
Карел ван Мандер | ||||
---|---|---|---|---|
нід. Karel van Mander | ||||
Портрет Мандера з його книги | ||||
При народженні | Карел ван Мандер | |||
Народження | 1548 Мейлебеке, Фландрія | |||
Смерть | 2 вересня 1606 | |||
Амстердам, Голландія, Голландська республіка[1] | ||||
Поховання | Стара церква | |||
Національність | нідерландець | |||
Країна | ![]() | |||
Жанр | Міфологічні картини, портрети, картони для шпалер | |||
Діяльність | мистецтвознавець, художник, письменник, поет, біограф, унаочнювач | |||
Напрямок | маньєризм | |||
Вплив на | Франс Халс | |||
Вчитель | Lucas de Heered і Pieter Vlerickd | |||
Відомі учні | Франс Галс | |||
Член | Witte Angierend | |||
Твори | The Floodd, Q17524340?, The Adoration of the Shepherdsd і The Continence of Scipiod | |||
Діти | Karel van Mander the Youngerd[2] | |||
Брати, сестри | Adam van Manderd | |||
Родичі | Jan van der Manderd | |||
Роботи в колекції | Музей Бойманса - ван Бенінгена, Штедель, Міннеаполіський інститут мистецтваd, Національна галерея мистецтв, Музей Грунінгеd, Zeeuws Museumd, Рейксмузей, Музей Франса Галса, Museum Catharijneconventd, Bisschoppelijk Museum Haarlemd, Музей Ізраїлю, Національний музей Швеції, Національна портретна галерея Швеції, Ермітаж, Словацька національна галерея, Національна галерея Вікторії, Королівські музеї витончених мистецтв[3], Michael C. Carlos Museumd[4], Баварські державні колекції картин, Державні художні зібрання Дрездена, Музей історії мистецтв, Національна галерея, Landesmuseum Hannoverd, Реннський музей образотворчого мистецтва, Музей Ґетті і Musea Brugged[5] | |||
| ||||
![]() | ||||
Народився в містечку Мейлебеке в Західній Фландрії. Походив з дворянської родини. Мешкав в місті Гент, де був помічником художника і письменника Лукаса де Хеере (1534—1584) до 1568 року. Художню освіту удосконалював спочатку у місті Кортрейк, а потім в майстерні художника Пітера Влеріка в місті Турне.
Дворічні мандри закінчив і повернувся до містечка Мейлебеке, де звернувся до поезії і створення театральних п'єс з релігійною тематикою, а для вистав виготовляв декорації. Зв'язків з камерами риторів не припиняв, збережені відомості, що був членом камери риторів і в місті Гарлем, де доживав віку.
Три роки мандрував по Італії (1574—1577). Серед знайомих цього періоду був відомий художник маньєрист Бартоломеус Шпрангер (1546—1611). Мав у власній колекції малюнки Шпрангера, котрі вивіз до Нідерландів і показував художникам у місті Гарлем. В Римі виконав декілька замов від кардиналів. Серед творів цього періоду — «Св. Вартоломей».
Мандер працював в Базелі, Кремсі, Відні, Харлемі, Мейлебеке. Малював портрети, міфологічні картини, створив декілька картонів для аррасів.
1578 року митець оселився в місті Мейлебеке. Узяв шлюб з місцевою дівчиною 18 років. Через рік став батьком першого сина. 1580 року родина була вимушена покинути місто через цькування протестантької родини з боку фанатично налаштованих католиків. Родина оселилась в місті Кортрейк. У Кортрейку працював драматургом і художником, виконав вівтарний образ для місцевої церкви. Дружина народила другого сина. 1582 року родина вимушено покинула місто через епідемію чуми і перебралась до Брюгге. Спокійного життя протестантскій родині в католицькому Брюгге не було. Митець з дружиною, дітьми і матір'ю дружини емігрували 1583 року човном до міста Гарлем у Північні Нідерланди, як цезробили тисячі фламандців, що тікали від каральних дій іспанців-католиків.
В Гарлемі митець працював близько 20 років як художник, член камери риторів і історіограф.
Другорядний художник, Карел ван Мандер відоміший як автор книги «Життєписи античних, італійських, німецьких і нідерландських художників XV–XVI століть». Твір носить компілятивний характер і є переказом легенд, спогадів і фактів з різних джерел, не завжди достовірних. Карел ван Мандер подав двісті п'ятдесят (250) біографій художників.
Книга не є точною і не відповідає багатьом сучасним вимогам про історичні праці. Але це оцінки твору, що вийшов з руку у 1604 році і багато чого змінилося в науці за 400 років по тому.
Перевагою книги Манлера було повернення в історію мистецтв імен утаємничених, маловідомих геніїв Північної Європи, на яких не звертали уваги егоїстичні письменники Італії, в тому числі і Вазарі. Серед повернутих імен — зірка німецького мистецтва і всієї Європи Маттіас Грюневальд (або Нітхард Готхард).
В книзі «Життєписи художників» він рятував хоча би легендарні і уривчасті звістки про старовинних художників Німеччини і Нідерландів, а також про сучасних йому майстрів. Навпаки, нихто не поклопотався про створення життєпису самого Карела ван Мандера. Усвідомивши це, нотатки свого життєпису створив сам Карел. Короткий життепис був оприлюднений у другому перевиданні твору «Життєписи художників», вже посмертному у 1618 році, але без вказівки, хто був його автором. Дослідники запропонували декілька кандидатур, але істину встановили пізніше. Автором міг бути син — Карел ван Мандер молодший, що пам'ятав про батька, використав його біографічні нотатки з додачею власних спогадів. Не все достовірно і в цих додатках, але їх схильні вважати найбільш відповідними неповній біографії самого історіографа.
Серед його учнів був уславлений нині Франс Халс, зарахований до трійці геніальних художників Голландії XVII ст.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.