Жид
З Вікіпедії, безкоштовно encyclopedia
Жид (з італ. giudeo[1], з лат. judaeus — від гебр. імені Юда, що означає «славетний», «хвалений»[2]; заст. жидови́н[3] — від староцерк.-слов. жидовинъ[4]) — застаріла, образлива[5] та діалектна[6][7][8] назва євреїв в українській мові. Традиційний слов'янський етнонім для позначення євреїв[9][10][11][12][13]. Загальновживаним і політично коректним вважається етнонім «єврей»[2].
Вживання цього етноніма в радянський час стало вважатися образливим[10][14][6][8], головним чином через тривалий вплив російської мови і перебування України у складі Російської імперії та СРСР. У регіонах України, які були під меншим упливом російської мови через тривале перебування у складі Речі Посполитої, Австро-Угорської імперії, Польської Республіки (1918—1939) та інших країн, збереглося традиційне українське необразливе[11] використання цього етноніма для означення євреїв[7]. Вживається також у творах класиків української літератури та народних прислів'ях[15].
Термін «жид» також вживається у працях істориків, зокрема російських, коли термін «єврей» є анахронізмом.[16]
Етнонім жид в українській мові, українській культурі та українській історії іноді також вживається щодо кримчаків та караїмів[11][17][18].