Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Едуардо Шерер (ісп. Eduardo Schaerer Vera y Aragón; 2 грудня 1873, Каазапа, Парагвай — 12 листопада 1941, Буенос-Айрес, Аргентина) — парагвайський політик, президент Парагвая.
Едуардо Шерер | |
---|---|
![]() | |
Президент Парагваю | |
15 серпня 1912 — 15 серпня 1916 | |
Попередник | Еміліано Ґонсалес Наверо |
Наступник | Мануель Франко |
Народився | 2 грудня 1873[1][2] Каазапа, Парагвай |
Помер | 12 листопада 1941[1][2] (67 років) Буенос-Айрес, Аргентина |
Похований | Реколета (цвинтар, Асунсьйон) |
Відомий як | підприємець, політик, журналіст |
Громадянство | Парагвай |
Національність | парагваєць |
Політична партія | Ліберальна партія (Парагвай)d |
Батько | Сантьяго Шерер |
Мати | Ізабель Віра-і-Арагон |
У шлюбі з | Матильда Гейзеке |
Діти | Христиана Гейзеке |
Шерер народився у місті Каасапа, його батьками були Сантьяго Шерер та Ізабель Віра-і-Арагон. Батько був швейцарцем, уродженцем Фордемвальда, Аарґау, а його дружина, Матильда Гейзеке, уродженка Гамбурга, донька Христиана Гейзеке, консула Австро-Угорської імперії у Парагваї.
Едуардо почав навчання у рідному місті, а відтак вступив до Національного коледжу Асунсьйона. Зайнявся бізнесом як батько, а також захопився політикою і журналістикою. Став одним зі співзасновників газети «El Diario» і засновником газети «La Tribuna».
У 1908 Шерер підтримав військовий переворот Альбіно Хари.
З 5 липня 1908 по 17 січня 1911 займав посаду мера Асунсьйона, а також займав посаду директора митниці, голови Міністерства внутрішніх справ (1912) і сенатора (1921).
15 серпня 1912 Шерер був обраний Президентом Парагваю.
Його кабінет складався з авторитетних політиків: Еусебіо Аяла (міністр іноземних справ), Мануель Гондра (військовий і морський міністр), Фелікс Пайва (міністр юстиції, культури і народної просвіти), Хосе Педро Монтеро (міністр внутрішніх справ).
Пізніше Гондра перейшов на посаду міністра іноземних справ, полковник Патрісіо Ескобар став військовим і морським міністром, Еусебіо Аяла — міністром фінансів, культури і народної просвіти, а Белісаріо Ріварола — міністром юстиції.
З правління Шерера почався період політичної стабільності, котрий тривав майже десять років.
1912 д-р Мануель Франко призначений ректором університету. 1913 почалася електрифікація Парагваю, з'явились телеграф і електричні трамваї.
Шерер провів програму державної зайнятості, організовуючи громадські роботи з благоустрою вулиць, асфальтування, знесення старого центрального ринку і старих будинків.
В освітній галузі запровадження навчання англійській мові в середній школі як іноземної. Шерер відкрив школи в трьох історичних містах: Вільяррика, Енкарнасьйон і Пілар, а також в Барреро-Ґранде.
1 січня 1915 в Асунсьйоні відбулася спроба військового перевороту на чолі з доктором Ґомесом Фрейре Естевесом і його братом, доном Луїсом Естевесом. Військові заарештували Шерера, але путч провалився.
Шерер став першим цивільним президентом, котрий зумів закінчити свій мандат без військових заколотів.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.