Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Е́двард де Боно́ (19 травня 1933 — 9 червня 2021) — мальтійський та британський психолог, письменник, винахідник. Автор терміну «латеральне мислення», занесеного до Оксфордського словника англійської мови. Автор книги «Шість капелюхів мислення». Прихильник спеціального навчання мисленню (у вигляді окремого шкільного предмету).
Едвард де Боно | |
---|---|
англ. Edward Charles Francis Publius de Bono | |
![]() | |
Народився | 19 травня 1933 Мальта |
Помер | 9 червня 2021 (88 років) Мальта |
Країна | ![]() |
Діяльність | дослідження творчого мислення |
Галузь | психологія[1] і когнітивна наука[1] |
Відомий завдяки | психолог, письменник, винахідник |
Alma mater | Крайст Черч[2], Триніті-коледж (Кембридж) і Мальтійський університет |
Науковий ступінь | доктор філософії |
Знання мов | англійська[3][1][4] і мальтійська |
Заклад | Кембриджський університет і Преторійський університет |
Нагороди | |
Сайт | debono.com |
|
Едвард Чарльз Френсіс Публій де Боно народився на Мальті 19 травня 1933 року. Здобув ступінь з медицини в Мальтійському університеті. Здобув ступінь магістра в галузі психології і фізіології у коледжі Крайст Черч в Оксфорді в Англії. Він також має ступінь доктора філософії і ступінь доктора філософії у галузі медицини Триніті-коледжу в Кембриджі, ступінь доктора дизайну Королівського Мельбурнського технологічного інституту, ступінь доктора юридичних наук університету Данді.
Обіймав посади на факультетах в університетах Оксфорду, Кембриджу, Лондону та в Гарвардському університеті. Він є професором Мальтійського університету, університету Преторії, Бірмінгемського міського університету та Дублінського міського університету. Був одним із 27 послів Європейського року креативності та інновацій (2009)[5].
Є автором більш ніж 70 книг, що перекладені 38 мовами[6]. Навчав власних методів мислення працівників урядових установ, корпоративних клієнтів (IBM, Nestle, British Airways, Ericsson, Siemens, Ford, Nokia, Bosch, Prudential, DuPont, Shell, McKinseys, Ciba-Geigy та ін.), організацій та фізичних осіб, особисто або публічно під час групових занять. Едвард де Боно заснував Всесвітній центр нового мислення, розташований на Мальті, який він описує як «інтелектуальний Червоний Хрест»[7].
У 1967 році ввів термін «латеральне мислення», під яким розуміє специфічний процес обробки інформації, спрямований на зміну існуючої стереотипної моделі сприйняття навколишньої дійсності, створення нових альтернативних підходів до розв'язання проблеми. Саме латеральне мислення Едвард де Боно вважає основою креативності.
У 1995 році він створив футуристичний документальний фільм, «2040. Можливості Едварда де Боно» — лекцію, призначену для підготовки глядачів, що вийшли з кріогенного заморожування, до сучасного (2040) суспільства[8].
Школи з більш ніж двадцяти країн включили інструменти мислення де Боно до своїх навчальних програм.
Будучи переконаним, що основним способом досягнення прогресу людства є вдосконалення мови, у 2000 році він опублікував «The Edward de Bono Code Book» («Кодова книга Едварда де Боно»). У цій книзі де Боно пропонує набір нових слів на основі чисел, де кожне число являє собою поєднання корисної ідеї або ситуації, які наразі не мають єдиного слова для свого означення. Наприклад, код 6/2 означає «Дайте мені мою точку зору, і я дам вам свою точку зору». Код dBc 6/2 може бути використаний у ситуації, коли одна або обидві сторони у суперечці докладають недостатньо зусиль, щоб зрозуміти позиції одна одної.
Номінант на Нобелівську премію з економіки 2005 року[6].
У 1999 році де Боно повідомив МЗС Великої Британії, що арабо-ізраїльський конфлікт може бути пов'язаний, зокрема, з низьким рівнем цинку, який зустрічається у людей, що їдять прісний хліб (наприклад, лаваші). Відомим побічним ефектом дефіциту цинку є агресія. Він запропонував постачати в регіон пасту Марміт для компенсації дефіциту цинку[9].
У книзі Handbook of Creativity (Посібник з творчості) Роберт Штернберг пише: «Не менш шкідливим для наукового вивчення творчості, на наш погляд, було захоплення цієї галузі в суспільній думці тими, кого можна віднести до прагматичного підходу. Прихильники цього підходу цікавляться насамперед розвитком творчості, в другу чергу — розумінням її природи, але майже зовсім не цікавляться перевіркою правильності своїх ідей з цього приводу». Штернберг продовжує: «Ймовірно, в першу чергу прихильником такого підходу є Едвард де Боно, чиї роботи про латеральне мислення та інші аспекти творчості досягли, як видається, значного комерційного успіху».
Frameworks For Thinking (Рамки для мислення) є оцінкою 42 популярних рамок (фреймворків) мислення, проведеного групою дослідників. Щодо Едварда де Боно вони пишуть: «[він] більше зацікавлений в успішній розробці ідеї, ніж у доказах надійності та ефективності свого підходу. Існує надто мало досліджень, які підтверджують, що загальне підвищення продуктивності мислення може бути спричиненим навчанням із використанням CoRT або методу Капелюхів Мислення. У перших оцінках CoRT повідомлялось про значні переваги цього методу для учнів з особливими освітніми потребами… Однак у більш недавньому дослідженні, проведеному на дітях австралійських аборигенів (Річі і Едвардс, 1996), це не підтвердилося».
Погляди де Боно на мову критикувалися окремими філологами (Марко Феррі, 1994), які стверджували, що точка зору де Боно на мову як найбільший бар'єр на шляху людського прогресу є поверхневою. Феррі стверджує, що причиною передачі застарілих ідей є відсутність у людей здатності до критичного мислення.
Де Боно також критикувався за його пропозицію експорту пасти Марміт на Близький Схід з метою ослаблення конфліктів в цій області. У людей на Близькому Сході спостерігається низький рівень цинку, що, на думку де Боно, приводить до підвищеної агресії, а Марміт містить багато цинку.
Список окремих книг де Боно:
Де Боно також є автором численних статей у журналах, серед яких The Lancet і Clinical Science.
На честь Едварда де Боно названий астероїд 2541 Едебоно, відкритий чехословацьким астрономом Любошем Когоутеком 27 лютого 1973 року[10].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.