Loading AI tools
генерал Британської армії З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Едуард Станіслаус Бальфін (англ. Edward Stanislaus Bulfin; 6 листопада 1862 ― 20 серпня 1939) ― Сполучене королівство Великої Британії та Ірландії генерал і учасник Першої світової війни. Зарекомендував себе як здатний командир на рівнях бригади, дивізії та корпусу. В першу чергу прославився своїми діями по керівництву Британські експедиційні сили (Перша світова війна) британськими військами під час Фландрська битва Першої битви при Іпрі, яким вдалося уповільнити німецький наступ.
Едвард Балфін | |
---|---|
![]() | |
Народження | 6 листопада 1862 Південний Дублін, Ленстер, Ірландія[d], Сполучене Королівство |
Смерть | 20 серпня 1939 (76 років) Борнмут, Борнмут, Крайстчерч і Пул, Дорсет, Англія, Велика Британія |
Країна | ![]() |
Освіта | Stonyhurst Colleged і Триніті-коледж |
Звання | генерал |
Війни / битви | Друга англо-бурська війна, Перша світова війна, Іпрська битва, Третя битва за Газу, Битва за Єрусалим і Битва при Мегіддо |
Нагороди |
У 1917—1918-х роках командував 21-й армійський корпус (Великобританія), який брав участь у Синайсько-Палестинській кампанії.
Бальфін народився неподалік від Дубліна 6 листопада 1862 року. Він був другим сином Патріка Бальфіна і Терези Клер Керролл. Його батько був сином Едуарда Бальфіна, який походив родом з Дерінлога, Графство Короля (сучасна назва ― Графство Оффалі), і був обраний лордом-мером Дубліна у 1870 році[1]. Майбутній генерал навчався в коледжі Стоніхерст, а потім продовжив навчання в Католицькій приватній школі Кенсінгтона[2]. Хоча він також проходив навчання в Трініті-коледж (Дублін), він не отримав вчений ступінь і вирішив обрати для себе кар'єру військового[2].
Бальфін розпочав військову службу у Власному її принцеси Уельському полку (Йоркширському полку) в 1884 році, після перебування у складі Королівських ірландських стрільців, одного з формувань ополчення. Був зроблений капітанами 30 січня 1895 року. Неспішно просувався кар'єрними сходами аж до початку Англо-бурська війна (1899—1902), коли в листопаді 1899 року він був призначений майором бригади в 9-ю бригаду. The London Gazette]]: no. 27160. p. 694 Архівовано січень 6, 2018 на сайті Wayback Machine.. 2 February 1900. </ref>. Взяв участь у кількох сутичках у Південній Африці, і був підвищений до Тимчасового підвищення майора в листопаді 1900 року. Повернувся до колишнього звання капітана до свого полку 12 грудня 1901 року. .co.uk/London/issue/27423/page/2336 no. 27423. p. 2336] Архівовано грудень 9, 2017 на сайті Wayback Machine.. 8 April 1902.</ref>, і продовжив службу в Південно-Африканській Республіці до кінця війни. Залишив Кейптаун на борту SS Walmer Castle наприкінці червня 1902 «The Army in South Africa — Troops returning home». </ref>, прибувши до Саутгемптона наступного місяця. Після повернення до Англії знову було тимчасово підвищено, цього разу до підполковника, і його ім'я опинилося в списку учасників бойових дій, що відзначилися, в Південній Африці, який був опублікований 26 червня 1902[3]. Після цього залишив полкову службу і вирішив перейти в штабісти. < {{cite web}}
: Порожнє посилання на джерело (довідка)Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url (посилання)</ref>. З 1902 по 1904 рік служив як заступник помічника генерал-ад'ютанта з I корпусу, з 1906 по 1910 рік - як помічник-ад'ютант і генерал-квартирмейстер Капська колонія. Після повернення до Англії дослужився до звання полковника і отримав призначення про командування Ессекской бригадою: це було незвичайне призначення, оскільки Бальфін ніколи не командував батальйоном. У 1913 році він знову просунувся вгору кар'єрними сходами, отримавши престижне призначення здійснювати командування 2-ї піхотної бригадою.
З 1914 по 1939 рік Бальфін був полковником Власного її принцеси Уельської Олександри полку (Йоркширського полку)[4].
На початку Світової війни Бальфін і його 2-а бригада були перекинуті на Західний фронт у складі Британських експедиційних сил [2]. У ході боїв навколо міста Іпр наприкінці жовтня 1914 року він без будь-якої попередньої підготовки організував групу з шести батальйонів (відому як «сили Бальфіна») і повів їх у контратаку, щоб стримати німецький наступ[2]. Це дії принесли йому захоплену похвалу від командувача I корпусу Дугласа Хейга, а також головнокомандувача БЕС, Джона Френча[5] . У грудні він був призначений командувачем новосформованої 28-ї дивізії, яку провів через серію інтенсивних німецьких газових атак під час Друга битва при Іпрі, також командував нею у Битві у Лоосі.
Бальфін тяжко захворів у жовтні 1915 року, і провів першу половину 1916 року на відпочинку в Англії, тим самим уникнувши переведення в Салоніцький фронт Салоніки. Повернувся на Західний фронт у червні 1916 року командувачем 60-ї дивізії під час битви на Соммі, хоча його дивізія не зіграла істотної ролі в наступі. ://www.firstworldwar.com/bio/bulfin.htm |title=Edward Bulfin at First World War.com |access-date=2016-11-01 |archive-date=2015-11-21 |archive-url= https://web.archive.org/web/20151121144514/http://www.firstworldwar.com/bio/bulfin.htm |deadlink=no }}</ref>.
У грудні 1916 року 60-я дивізія була перекинута в Салоніцький фронт, хоча там вона знаходилася лише шість місяців і не взяла участь у великих бойових діях. Після своєї відправки в Палестину у червні 1917 року, Бальфін був удостоєний звання генерал-лейтенанта і отримав під своє командування ХХІ корпус[6]. Він виявився здібним командиром: під його керівництвом корпус пробився крізь турецьку лінію оборони під час Третьої битви за Газу, відкривши шлях для захоплення Єрусалима. Пізніше, в останні дні війни, він також здобув переконливу перемогу в битві при Мегіддо[2].
Після підписання перемир'я Бальфін залишився служити у війську різних штабних посадах. Отримав звання повного генерала в 1925 році. І, нарешті, пішов у відставку в 1926 [2]. Помер у 1939 році у своєму будинку в передмісті Боскомб, місто Борнмут, графство Дорсет [2].
Одружився з Мері Френсіс Лонерган в 1898 році (відразу перед відправкою до Південної Африки). Разом у них було двоє дітей.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.