До́вжик — село в Україні, у Золочівській селищній громаді Богодухівського району Харківської області України. Населення становить 2180 осіб.
село Довжик | |
---|---|
Країна | ![]() |
Область | Харківська область |
Район | Богодухівський район |
Громада | Золочівська селищна громада |
Код КАТОТТГ | UA63020050170043431 |
Облікова картка | Довжик |
Основні дані | |
Засноване | 1650 |
Населення | 2180 |
Площа | 4,76 км² |
Густота населення | 457,98 осіб/км² |
Поштовий індекс | 62250 |
Телефонний код | +380 5764 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 50°12′12″ пн. ш. 35°56′41″ сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
127 м |
Водойми | р. Уди, Рогозянське водосховище, Яр Нетязиш |
Відстань до районного центру |
9 км |
Найближча залізнична станція | Довжик |
Місцева влада | |
Адреса ради | 62203, Харківська обл., Богодухівський р-н, селище Золочів, вул. Центральна, буд. 13 А |
Карта | |
Мапа | |
![]() | |
|
Географія
Село Довжик лежить на річці Уди (переважно на лівому березі), вище за течією примикає селище Першотравневе, нижче за течією на відстані 2 км розташоване село Маяк. Нижче за течією на річці починається Рогозянське водосховище. Через село проходить залізниця, станції Чорноглазівка і платформа 205 км. На південно-західній стороні від села Яр Нетязиш впадає в річку Уду.
Історія
За даними на 1864 рік у власницькому селі Харківського повіту мешкало 1688 осіб (796 чоловічої статі та 892 — жіночої), налічувалось 2129 дворових господарства, існували православна церква, винокурний та цегельний заводи[1].
Станом на 1914 рік село було центром Довжицької волості, кількість мешканців зросла до 2300 осіб[2].
Село постраждало внаслідок геноциду українського народу, вчиненого урядом СССР у 1932—1933 роках, кількість встановлених жертв — 94 людини[3].
12 червня 2020 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 725-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області», увійшло до складу Золочівської селищної громади.[4]
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Золочівського району, село увійшло до складу Богодухівського району[5].
Населення
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року[6]:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 91,06% |
російська | 7,71% |
вірменська | 0,55% |
інші/не визначилися | 0,68% |
Пам'ятки
- Братська могила радянських воїнів і пам'ятний знак воїнам-односельчанам. Поховано 193 воїни.
- Пам'ятник Стрижаку П. Г., Герою Радянського Союзу, 1943 р.
- Братська могила радянських воїнів і пам'ятний знак воїнам-односельчанам
- Пам'ятник танкістам, що визволили село
- Пам'ятний знак воїнам-визволителям
- Пам'ятний знак воїнам-визволителям. Вид спереду
Відомі люди
Уродженцем села є Стрижак Павло Григорович (1922—1944) — Герой Радянського Союзу.
Також
Джерела
- Історія міст та сіл УРСР (рос.)
- Погода в селі Довжик [Архівовано 23 березня 2016 у Wayback Machine.]
Примітки
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.