Джерело або Колодязь Діви Марії (араб. عين العذراء, ʿAin il- ʿadhrāʾ) — стародавня криниця, яка за християнською міфологією, розташована на місці, де архангел Гавриїл явився Діві Марії і сповістив, що вона народить Сина Божого — подія, знана як «Благовіщення».
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/18/Miryam.jpg/640px-Miryam.jpg)
Розташований трохи нижче грецької православної церкви Благовіщення в сучасному Назареті, колодязь збудований над підземним джерелом, яке служило протягом століть місцевим джерелом води для арабських селян. Відремонтований двічі (перший раз у 1967 році і другий в 2000 році), нинішня споруда є символічним представленням споруди, яка колись там стояла.
У релігійних текстах
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/24/4517-20080120-0734UTC--nazareth-orthodox-church-of-annunciation.jpg/640px-4517-20080120-0734UTC--nazareth-orthodox-church-of-annunciation.jpg)
Найбільш ранній письмовий запис, що додає правдоподібність криниці чи джерела як місцю Благовіщення, походить від Протоєвангелія Якова, неканонічного Євангелія, датованого II століттям.
Автор пише:
І вона взяла глечик і пішла вперед, щоб набрати води, і ось голос сказав:
[1]
«Радуйся, Маріє, благодаті повна, благословенна ти серед жінок».
Однак, Євангеліє від Луки в своїй оповіді про Благовіщення не згадує набір води. Так само і Коран згадує дух у формі людини, який відвідує непорочну Марію, щоб повідомити їй, що Господь дарував їй народити сина, без вказівки на набір води; однак у Корані згадується джерело, що почало бити з-під землі біля її ніг, коли вона народжувала Ісуса у Сурі 19:16–25.
Історичні свідчення
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/36/Wassilij_Dimitriewitsch_Polenow_Marienquelle_in_Nazaret.jpg/640px-Wassilij_Dimitriewitsch_Polenow_Marienquelle_in_Nazaret.jpg)
Підземне джерело в Назареті традиційно слугувало головним міським джерелом води протягом декількох століть, можливо тисячоліть; однак, його не завжди називали «колодязь Марії» чи «джерело Марії». У своїй книзі «Біблія як історія» Вернер Келлер пише, що «колодязь Марії» або «Айн Марьям», як називали його місцеві жителі, має таку назву з «незапам'ятних часів» і що він є єдиним джерелом водопостачання в районі.[2] Вільям Рей Вілсон також описує «колодязь Діви Марії, який забезпечував жителів Назарета водою» у своїй книзі «Подорожі в Єгипет і Святу Землю» (1824).[3]
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e2/Fountain_of_the_Virgin%2C_Nazareth%2C_1891.jpg/220px-Fountain_of_the_Virgin%2C_Nazareth%2C_1891.jpg)
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dd/Women_at_Fountain_of_the_Virgin%2C_Nazareth%2C_1891.jpg/220px-Women_at_Fountain_of_the_Virgin%2C_Nazareth%2C_1891.jpg)
Джеймс Фін, тоді британський Консул в Єрусалимі, відвідав Назарет в кінці червня 1853 і його супутники розбили свої намети біля фонтану, — єдиного там фонтану. Він пише, що «води у цьому джерелі було дуже мало в цьому літньому сезоні, і місцеві стривожені жителі ледве там щось набирали. Всю ніч безперервно жінки були там зі своїми посудинами, бурмотіли, сміялись або сварились на суперниць за місце в черзі. Прийшов дивний плин думок, викликаний підслуховуванням жіночок, що використовували ім'я Міріам (Марії) для жартів і сміху біля фонтану у Назареті»[5]
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c3/Nazaret.fountain.jpg/640px-Nazaret.fountain.jpg)
Хоча нинішня споруда, яка називається «Колодязь Марії», є нефункціональною реконструкцією, урочисто відкритою в рамках святкування 2000 року в Назареті,[6] традиційний колодязь Марії був місцевим джерелом води з надземною кам'яницею. Протягом століть жителі збиралися тут, щоб наповнити водою глечики (до 1966) чи щоб відпочити, обмінятися новинами.[7] На іншу ділянку не надто далеко, яка використовувала те саме джерело води, пастухи та інші власники одомашнених тварин приводили свої стада на водопій.
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6e/Abbud11A.jpg/640px-Abbud11A.jpg)
Грецька православна церква Благовіщення, розташована трохи вище вгору по пагорбу від поточного місця Колодязя Марії — це візантійська церква, побудована над джерелом в III столітті, заснована на переконанні, що Благовіщення відбулося над цим джерелом. Католицька церква вважає, що Благовіщення мало місце менш ніж у 0,5 км від базиліки Благовіщення, сучасної будівлі, в якій всередині знаходиться стара церква, що датується IV століттям.
Останні археологічні відкриття
Розкопки, проведені Ізраїльським органом старожитностей у 1997–98 роках на кошти муніципалітету Назарету і Державної туристичної корпорації Ізраїлю, виявили ряд підземних систем водопостачання і припустили, що ділянка, сьогодні знана як колодязь Марії, була головним джерелом водопостачання Назарету з візантійських часів. Незважаючи на те, що були знайдені черепки римської епохи, доповідь експедиції стверджувала про відсутність достовірних доказів використання об'єкту в давньоримські часи.[8][9]
Купальні
В кінці 1990-х років жителі Назарету, сімейна пара, Еліас і Мартіна Шама, намагались виявити джерело витоку води в їх сувенірному магазині «Кактус», розташованому перед колодязем Марії[10]. Розібравши стіну, вони виявили підземні ходи, які, при подальшому копанні, привели до великого підземного комплексу. Північноамериканська дослідна група провела дослідження з використанням георадару значної роздільної здатності в кількох місцях в та навколо джерела Марії у 2004–5 роках для визначення підходящих місць для подальших розкопок під купальнями. Первинні дані від георадару підтверджують існування під купальнями додаткових підземних споруд. Також були зібрані зразки для радіо-радіовуглецевого датування.[11]
У 2003 році археолог Річард Фройнд заявив про своє переконання, що об'єкт має явно візантійське походження: «я впевнений, що у нас тут купальні, — говорить він, — і наслідки цього для археології, і для нашого знання про колодязь, величезні.»[12]
Радіовуглецеве датування на вуглець-14 було зроблено на 3 зразках деревного вугілля з об'єкту, і було виявлено, що кожен походить з дуже різних періодів. Це вказує на те, що купальні використовувались кілька періодів, і, принаймні, були у користуванні десь між 1300–1400 рр.н. е.[13]
Примітки
Посилання
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.