Військово-морські сили США ведуть свою історію від вересня 1775, коли Джордж Вашингтон віддав наказ семи шхунам і бригантинам переслідувати англійські судна, які слідували у Канаду. Департамент флоту було створено у квітні 1798.
Сьогодні Військово-морські сили США— дуже важливий фактор військової міці США, чинник глобальної і регіональної політичної стабільності.
Військово-морські сили США нараховують 332тис. осіб, мають 125тис. резервістів. Військово-морські сили США оперують 280 кораблями, 3700 літаками та гелікоптерами (станом на 22 липня 2008р.)[1].
Зони відповідальності ВМС СШАВійськові бази ВМС США
Список по статусу
знищений/потоплений тощо
не працює/на пенсії
на дійсній службі
скасовано до завершення
у розробці
на замовлення
Більше інформації Бортовий номер корабля, Фото ...
У 2020 році ВМС США поступилися ВМС Китаю за кількістю кораблів. Сполучені Штати раніше мали звання найбільшого військово-морського флоту після того, як він випередив Королівський флот у 1943 році[2]. Флот скоротився з 333 кораблів до 272, але кількість кораблів, розгорнутих у морі, залишилася тою самою – близько 100 одиниць. Це означає, що кожен із кораблів флоту виконує на 20% більше роботи та розгортається на 20% частіше, ніж його попередники у 1998 році. Як наслідок, у середині 2017 року два кораблі ВМС ( катастрофа USS Fitzgerald[en] та USS John S. McCain) зазнали зіткнення з торговими суднами під час регулярних транзитів. Ні командири, ні старпоми не здобули спеціальної військово-морської освіти, штурманський досвід був майже нульовим[3][4][5].
У січні 2022 року літак F-35C зі складу 147-ї винищувально-бомбардувальної ескадрильї VFA-147 авіації ВМС США зазнав удару під час приземлення на борт американського атомного авіаносця USS Carl Vinson (CVN-70) та впав за борт у Південно-Китайському морі[6].
у 2021 фінансовому році флот США втратив майже 1500 днів через простої - еквівалент виводу зі складу флоту чотирьох АПЛ[7]. Багато фінансових, трудових та технологічних ресурсів поглинає підготовка до будівництва АПЛ стратегічного призначення типу Columbia[en][8]
Продовжується розробка нових кораблів та озброєння, включаючи авіаносець класу Gerald R. Ford та бойовий корабель Littoral. Різке скорочення закупівлі есмінців класу Zumwalt через високі витрати спричинило новий акцент на протиповітряну та протиракетну оборону для більших бойових кораблів. Зрештою, ВМС вирішили модернізувати Тікондероги та закупити есмінці класу Арлі Берк III версії з покращеними характеристиками[en][9]. Якщо випробування складуться успішно, то вже під час будівництва головного DDG(X) на місці ЗРК з'являться бойові лазери потужністю по 600 кВт. Щоб інтенсифікувати роботи з лазерної зброї, 3 грудня 2021 року в каліфорнійському Центрі вивчення бойових дій та зброї ВМС США у Пойнт-Музі відбулася церемонія відкриття корпусу інтегрованої лабораторії систем спрямованої енергії DESIL (Directed Energy Systems Integration Laboratory). В січні 2022 року також було реорганізовано Дальгренівський відділ Військово-морського центру надводної війни[en]. Тепер дослідницький підрозділ спрямованої енергії займатиметься лазерами, а підрозділ високоенергетичних мікрохвильових систем – НВЧ-зброєю[10]
Влітку 2018 році створено Army Futures Command (AFC), орієнтовану на майбутню готовність. У квітні 2021 р. AFC здійснила першу спробу інтеграції пілотованих та безпілотних засобів в оперативному сценарії для створення переваг у бойових діях на морі. БПЛА Vanilla продемонстрував 45-годинний 23-хвилинний політ без дозаправки з Пойнт-Мугу на навчання Тихоокеанського флоту (PACFLT) UxS IBP 2021[11][12]. У травні 2021 на чергування НАТО став флот дронів “Cosimo Di Palma” di Sigonella[13]. В листопада 2021 року на конференції HACKtheMACHINE: Unmanned, присвяченій розвитку безпілотних систем, фахівці дійшли висновку, що важливим компонентом успіху майбутніх військово-морських сил США є впровадження передових кіберфізичних технологій на невеликі, гнучкі та численні безпілотні автономні платформи, що володіють високою маневреністю, які можуть бути швидко побудовані та адаптовані до конкретних умов у більших кількостях і з набагато меншими витратами порівняно з більшими платформами (БЕКMQ-4C Triton[en], БЛА MQ-9B Sea Guardian(морська версія MQ-1 predator), АНПА CARINA, детальніше Ghost Fleet Overlord[en][14][15]
Спільні російсько-китайські операції мають на увазі готовність обох наддержав співпрацювати, щоб обмежити владу очолюваного США порядку в АТР (навчання Large-Scale Exercise[en], Agile Dagger та RIMPAC). 23 жовтня 2021 року ВМС РФ та КНР провели перше в історії спільне патрулювання[16]. Брали участь по п'ять бойових кораблів кожного флоту, у тому числі два есмінці, два корвети і командний корабель. Патруль пройшов протока Цугару.
Архівована копія. Архів оригіналу за 18 квітня 2022. Процитовано 4 червня 2022.{{cite web}}: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання)
Архівована копія. Архів оригіналу за 25 березня 2022. Процитовано 4 червня 2022.{{cite web}}: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання)