Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Бахмацька сотня — адміністративно-територіальна і військова одиниця Ніжинського полку Гетьманщини, і коротко — Борзнянського. Створена 1648 року. Центр сотні — містечко Бахмач (нині — центр Бахмацької громади Чернігівської області).
Бахмацька сотня на початку існування кілька разів змінювала адміністративну приналежність: у жовтні 1649, згідно Зборівської угоди, був ліквідований Борзнянський полк, а Бахмацька сотня увійшла до Чернігівського полку. Після 1654 сотня належала до Ніжинського полку. Тоді в її складі були значні козацькі міста — Курінь, Старий Бахмач, Великий Самбір.
Згодом, короткотерміново (1654–1655), знов у відновленому Борзнянському полку. А вже з 1655 і до анексії Гетьманщини Московською державою (1782) — у Ніжинському полку.
Парадокс адміністрування Бахмацької сотні полягає в тому, що її територія належала до двох різних благочинь Чернігівської єпархії — Борзенської (туди належали парафії села Городище та міста Бахмач) та Конотопської (Спасівська парафія села Тиниця).
У XVIII столітті (приблизно з 1750-х) сотня мала власну печатку з гербом: в овальному щиті, увінчаному шоломом з короною й наметом, - шестикутна зірка, під якою напис: "ПЄЧАТЬ СОТЄНАЯ БАХМАЦКАЯ".
Після анексії Гетьманщини та ліквідації Бахмацької сотні, територія включена до Коропського повіту Новгород-Сіверського намісництва Російської імперії, а тепер перебуває у складі Бахмацької громади Ніжинського району Чернігівської області та частково — Конотопського району Сумської області України.
Історію Бахмацької сотні досліджує краєзнавець Михайло Виноградов, депутат Бахмацької міської ради.
Роль Бахмацької сотні в історії Гетьманщини визначалася її близькістю до столиці — міста Батурин. На її території знаходилася одна з непублічних резиденцій Гетьмана Івана Мазепи, де українська влада почувалася у безпеці від тотального московського шпіонажу, який існував у столиці. На території Бахмацької сотні особисто Іван Мазепа приводив до присяги на Євангелії членів Генеральної військової канцелярії на вірність королю Швеції Карлу ХІІ, а також тут проводив дипломатичні переговори з представниками європейських держав Пилип Орлик.
Серед сотенних старшин найбільш відомі представники родин Барановських, Романовичів, Яновичів та Боровських. Останні були споріднені з родиною Гетьмана Івана Самойловича і заснували відому священичу династію, яка до кінця XIX століття жила у сотенному містечку Голінка сусіднього Прилуцького полку.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.