Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
«Батьки і діти» (рос. Отцы и дети, старий правопис Отцы и дѣти) — роман російського письменника Івана Сергійовича Тургенєва (1818—1883), написаний у 60-ті роки XIX століття.
Батьки і діти | ||||
---|---|---|---|---|
рос. Отцы и дѣти | ||||
![]() | ||||
Жанр | Політична фантастика і філософська художня літератураd | |||
Форма | роман | |||
Напрям | реалізм | |||
Автор | Тургенєв Іван Сергійович | |||
Мова | російська | |||
Опубліковано | 1862 | |||
Країна | Росія | |||
Видавництво | The Russian Messengerd | |||
Попередній твір | Напередодні (роман) | |||
Наступний твір | Smoked | |||
| ||||
![]() | ||||
Роман став знаковим для свого часу, а образ головного героя Євгенія Базарова був сприйнятий молоддю як приклад для наслідування. Такі ідеали, як безкомпромісність, відсутність преклоніння перед авторитетами і старими істинами, пріоритет корисного над прекрасним, були сприйняті людьми того часу і знайшли відображення у світогляді Базарова[1].
Дії в романі відбуваються влітку 1859 року, тобто напередодні селянської реформи 1861 року. Базаров і Аркадій Кірсанов приїжджають в Мар'їно і якийсь час гостюють у Кірсанових (батька і дядька Аркадія). Напружені взаємини зі старшим Кірсановим змушують Базарова покинути Мар'їно і відправитися в губернію[2]. Аркадій їде з ним.
Базаров з Аркадієм проводять час в компанії місцевої «прогресивної» молоді (Кукшин, Ситников). Потім на балу у губернатора знайомляться з Одінцовою. Базаров з Аркадієм їдуть у Нікольське, маєток Одинцової, в місті залишається уражена ними пані Кукшина. Базаров і Аркадій, захоплені Одинцовою, проводять деякий час в Нікольському. Після невдалого пояснення в любові, злякавшись Одинцова, Базаров змушений виїхати. Він їде до своїх батьків (Василя і Арини Базарових), разом з ним їде Аркадій.
Базаров разом з Аркадієм гостює у своїх батьків. Втомившись від проявів батьківської любові, Базаров залишає збентежених батька і матір, і разом з Аркадієм їде назад в Мар'їно. По дорозі вони ненавмисно заїжджають у Нікольське, але, зустрівши холодний прийом, повертаються в Мар'їно.
Базаров живе деякий час в Мар'їно. Фліртує з Фенічкою, матір'ю позашлюбного сина Миколи Петровича Кірсанова, і через неї стріляється на дуелі з Павлом Петровичем. Аркадій, повернувшись у Мар'їно, один їде в Нікольське і залишається у Одинцової, все більш і більш захоплюючись її сестрою Катею. Остаточно зіпсувавши відносини зі старшим Кірсановим, Базаров теж їде в Нікольське. Базаров вибачається перед Одинцовою за свої почуття. Одинцова приймає вибачення, і кілька днів Базаров проводить в Нікольському. Аркадій освідчується Каті в коханні. Назавжди попрощавшись з Аркадієм, Базаров знову повертається до своїх батьків. Живучи вдома, Базаров допомагає батькові «лікувати хворих» і вмирає від тифу. Перед смертю востаннє бачиться з Одинцовою, яка приїжджає до нього на його прохання.
Аркадій Кірсанов одружується на Каті, а Микола Петрович — на Фенечці. Павло Петрович назавжди їде за кордон.
Велич Базарова Тургенєв показав під час його хвороби, перед лицем смерті. У промові вмираючого біль від свідомості близького неминучого кінця. Кожна репліка, звернена до Одинцової, — згусток духовних страждань:
![]() |
Ви подивіться, що за потворне видовище: черв'як напіврозчавлений, а ще настовбурчується. Адже теж думав: закінчу багато справ, не помру, куди! завдання є, адже я гігант! .. Я потрібен Росії … Ні, видно, не потрібний. Та й хто потрібен? Знаючи, що помре, він втішає батьків, виявляє чуйність до матері, приховуючи від неї загрожуючу небезпеку, звертається з передсмертним проханням до Одинцової — подбати про старих: «Адже таких людей, як вони, у вашому великому світлі вдень з вогнем не знайти …» | ![]() |
Мужність і стійкість його матеріалістичних і атеїстичних поглядів проявилися у відмові від сповіді, коли він, поступаючись благання батьків, погодився прийняти причастя, але тільки в несвідомому стані, коли людина не відповідає за свої вчинки. Писарєв відзначав, що перед лицем смерті «Базаров стає кращим, людянішим, що є доказом цілісності, повноти та природного багатства натури». Який не встиг реалізувати себе в житті, Базаров лише перед обличчям смерті позбувається своєї нетерпимості і вперше по-справжньому відчуває, що реальне життя набагато ширше і багатогранніше, ніж його уявлення про нього. У цьому полягає головний зміст фіналу. Про це ж писав сам Тургенєв:
![]() |
Мені мріялась фігура похмура, дика, велика, яка до половини виросла з ґрунту, сильна, злісна, чесна — все-таки приречена на загибель, — тому що вона все-таки ще напередодні майбутнього [3]. | ![]() |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.