![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f6/Bartolomeus_Eustachius.jpg/640px-Bartolomeus_Eustachius.jpg&w=640&q=50)
Бартоломео Євстахій
З Вікіпедії, безкоштовно encyclopedia
Бартоломео Євстахій [Eustachi (Eustachio, Eustachius) Bartolomeo, 1510—1574] — анатом епохи Відродження.
Бартоломео Євстахій | |
---|---|
![]() | |
Народився | 1500[1][2][…] Сан-Северино-Марке, Провінція Мачерата, Марке, Папська держава |
Помер | 27 серпня 1574[3][4] Фоссомброне, Провінція Пезаро і Урбіно, Марке, Папська держава |
Діяльність | анатом, викладач університету, лікар |
Галузь | анатомія[5] і медицина[5] |
Знання мов | латина[3][5] |
Заклад | Римський університет ла Сапієнца |
Народився в Сан-Северино-Марке. Освіту здобув у Римі на медичному факультеті знаменитого університету Sapienzarteria.
З 1539 року працював міським лікарем на батьківщині, а пізніше у герцога Урбіно. Величезний інтерес до класичної стародавності спонукав Бартоломео Євстахія зайняти в Римі посаду архіваріуса-бібліотекаря при дворі одного з кардиналів, де він мав можливість займатися гуманітарними науками і математикою.
У 1549 році був запрошений на кафедру анатомії в рідний університет. На початку своєї професорської діяльності він виступав як щирий прихильник К. Галена і захищав його вчення від нападок А. Везалія та його послідовників. Під впливом об'єктивних досліджень Бартоломео Євстахій поступово відійшов від старих галенівских догм і став брати активну участь у створенні засад нової медичної науки. Здійснив численні й різнобічні анатомічні дослідження. Вивчив і описав багато органів людини і тварин: серце, артерії і вени, нирки, грудну лімфатичну протоку, зуби, м'язи обличчя, глотки, шиї, симпатичну нервову систему. Відомі й важливі його дослідження органа слуху.
Результати багаторічної наукової діяльності Б. Євстахій готувався опублікувати у великому ілюстрованому анатомічному творі, який він, однак, не завершив. Частково ця праця була надрукована у Венеції під назвою «Анатомічні листи про органи слуху» (1562). Деякі таблиці були знайдені і опубліковані тільки в 1714 році Джованні Марія Ланчізі.[6]