Loading AI tools
ізраїльський психолог З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Амос Натан Тверські (івр. עמוס טברסקי, англ. Amos Tversky; 16 березня 1937, м.Хайфа, Підмандатна Палестина — 2 червня 1996, Стенфорд (Каліфорнія), США) — ізраїльський когнітивно-математичний психолог, студент когнітивної науки, друг та співавтор Деніеля Канемана і ключова фігура у виявленні систематичного когнітивного упередження людини в оцінці ризику та потенційної вигоди.
Амос Тверські | |
---|---|
івр. עמוס טברסקי | |
Народився | 16 березня 1937[1][2][3] Хайфа, Підмандатна Палестина |
Помер | 2 червня 1996[1][2][3] (59 років) Стенфорд (Каліфорнія), Каліфорнія, США ·меланома |
Країна | ![]() |
Національність | ![]() |
Діяльність | Когнітивна психологія, Поведінкова економіка |
Галузь | психологія і економіка |
Alma mater | Єврейський університет, Університет Мічигану |
Науковий ступінь | докторський ступінь |
Науковий керівник | Clyde Coombsd і Ward Edwardsd |
Знання мов | англійська[2] |
Заклад | Університет Мічигану, Стенфордський університет, Єврейський університет і Гарвардський університет |
Членство | Національна академія наук США, Американська академія мистецтв і наук і Економетричне товариство[4] |
Magnum opus | Теорія перспектив |
Конфесія | атеїзм |
Мати | Jenia Taverskyd |
У шлюбі з | Барбара Тверські |
Діти | Орен, Тал, Дона |
Нагороди | Стипендія Мак-Артура (1984), Грант Ґуґґенгайма в галузі суспільних наук для постійних мешканців США та Канади (1984) |
|
Значна частина ранніх робіт стосувалась основ вимірювання. Його ранні роботи з Канеманом були орієнтовані на психологію передбачення та судження про ймовірність; згодом вони разом сформували і розвивали теорію перспектив, мета якої пояснити ірраціональні, нелогічні людські економічні вибори. Ця ж теорія вважається однією з основних робіт поведінкової економіки. Через 6 років після смерті Амоса Тверські, у 2002 році Деніель Канеман отримав Нобелівську нагороду з економіки за їх спільну працю.
За роки досліджень Амос Тверський також співпрацював з Томасом Гіловичем[en], Полом Словічем[en] та Річардом Талером.
Амос Тверські народився в Хайфі, Британському мандаті в Палестині (зараз Ізраїль) у сім'ї польського ветеринара Йосифа Тверські та литовсько-єврейської ізраїльської політичної діячки Євгенії Тверські[en], соціальної працівниці, яка згодом стала членом парламенту від Мапай (робітнича партія). В Амоса Тверські була сестра Рут, яка була на 13 років старша від нього.
Амос Тверські з відзнакою служив у десантних військах Збройних сил Ізраїлю, піднявшись до звання капітана і був нагороджений за хоробрість. За період служби, брав участь у трьох війнах. Він стрибав з парашутом у зонах бойових дій під час Суецької кризи в 1956 році, командував піхотним підрозділом під час Шестиденної війни в 1967 році і служив у польовому психологічному підрозділі під час Війни Судного дня в 1973 році.
У 1963 році Тверські одружився з американським психологом Барбарою Ганс[en], зараз професором на кафедрі людського розвитку в Педагогічному коледжі при Університеті Колумбії. У них було 3 дітей: сини Орен і Тал та дочка Дона.
Амос Тверські отримав ступінь бакалавра в Єврейському університеті в Ізраїлі в 1961 році і ступінь доктора в Університеті Мічигану в Енн-Арбор в 1965 р. Потім почав читати лекції в Єврейському університеті і Університеті Мічигану і в Гарварді. У 1970 році він вступив до Стенфордського університету, а в 1978 році приєднався до викладацького складу Стенфордського університету, де й пропрацював до кінця життя. З 1990 року Тверські працював у Сенаті університету. У 1980 році став членом Американської академії мистецтв і наук. У 1984 році він став лауреатом стипендії Мак-Артура, а в 1985 році був вибраним до Національної академії наук США. У 1995 році він разом із Деніелем Канеманом отримали медаль Уорена від Товариства експериментальних психологів. Крім того, він отримав почесні ступінь доктора Єльського університету, Чиказького університету та Гетеборзького університету у Швеції. Після його смерті був нагороджений іншими преміями, включаючи премію Громаєра за психологію в 2002 році, спільно з Канеманом, а в 2006 році він також був нагороджений разом з Канеманом медаллю Френка Рамсі від Товариства аналізу рішень. Оцінюється як один з найважливіших психологів 20 століття. Тверські продовжував займатися своєю академічною роботою до своїх останніх днів.
Помер Амос Тверські у своєму будинку 2 червня 1996 року від раку меланоми і був похований на єврейському кладовищі в Коломі, округ Сан-Матео, штат Каліфорнія.
Найвпливовіша робота Амоса Тверські була виконана з його давнім знайомим Деніелем Канеманом, партнерство з яким розпочалося наприкінці 1960-х. Їхня робота досліджувала упередженості та невдачі в раціональності, що постійно виявляються в процесі прийняття рішень людиною. Починаючи зі своєї першої спільної роботи «Віра в закон малих чисел», Канеман і Тверські виклали одинадцять «когнітивних ілюзій», що впливають на судження людини, часто використовуючи невеликі емпіричні експерименти, які демонструють, як суб'єкти приймають ірраціональні рішення в невизначених умовах. Ця робота мала великий вплив в галузі економіки, яка в основному передбачала раціональність усіх суб'єктів. Тверські і Канеман змогли продемонструвати, що люди схильні бачити тенденції і зв'язок там, де їх насправді немає, і приймати рішення, ґрунтуючись на цих уявних тенденціях і зв'язках. Особливий інтерес Тверські виявляв до питань про асиметричність значення, яке люди надавали можливим ризикам та вигодам; його дослідження показують, як змінюється вибір людини в залежності від формулювання варіантів, навіть якщо при цьому сенс варіантів залишається незмінним.
Перша важлива стаття, опублікована обома, була опублікована в журналі «Science» у 1974 р. У 1979 р. вони опублікували в журналі «Економетрика» свою новаторську статтю про теорію цінностей, яку вони розробили як альтернативу теорії корисності «Теорія перспектив: Аналіз рішень під ризиком», стаття, яка з часом стала найбільш цитованою в цьому журналі. Їх найважливіша і найвідоміша спільна стаття була опублікована в журналі «Science» у 1981 р. під назвою «Обрамлення рішень та психологія вибору».
Основною відправною точкою для економічних моделей, заснованих суто на математиці, є те, що кожен можливий результат має суб'єктивне значення, бажане для людини. Це суб'єктивна цінність, яка варіюється в залежності від особи. Суб'єктивне значення потрібно помножити на ймовірність кінцевого результату, про який йдеться, щоб отримати логічну, раціональну модель, придатну для математики. У своїй моделі Канеман та Тверські стверджують, що принципи раціональної математичної процедури повинні дотримуватися наскільки це можливо — достатньо замінити лише певні операції підопераціями, які точніше відповідають психологічним експериментальним фактам.
Це призводить до двох основних змін: значення кінцевого результату не множиться безпосередньо на ймовірність, а на упереджену функцію, яка більше відповідає сприйняттю людиною ймовірності. Ми не порівнюємо кінцевий результат з абсолютним значенням, а з поточним станом. Це означає, що нульова точка суб'єктивної функції корисності, тобто її початок не є абсолютним нулем, а завжди поточним станом. Порівняно з цим відносним нулем, функція «реагує» на збитки інакше, ніж на прибуток. Канеман та Тверські побудували криву на основі ряду експериментальних результатів, з яких ми можемо прочитати, сприйняття ризику людиною та механізми прийняття рішень.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.