Історико-етнографічний музей кримчаків або Народний історико-етнографічний музей кримчаків — музей у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим, де зібрані матеріали та предмети історії, культури, видатних осіб автохтонного етносу Криму — кримчаків.
Народний історико-етнографічний музей кримчаків | |
---|---|
![]() | |
44°56′28″ пн. ш. 34°06′16″ сх. д. | |
Тип | музей |
Країна | ![]() ![]() |
Розташування | ![]() |
Адреса | вул. Крилова, 54 |
Засновано | 2004 |
Відкрито | 2004 |
Фонд | 1333 од.[1] |
Директор | Бакши Ніна Юріївна [2] |
![]() | |
![]() |
Загальні дані
Історико-етнографічний музей кримчаків розташований за адресою Сімферополь, вулиця Крилова, 54. Музей створено у 2004 році при етно-культурному центрі кримчаків[3]. Статус — не юридична особа, форма власності колективна.
З історії
Задум створити власний музей виник одразу після Другої світової війни. Після закінчення війни кількість кримчаків у порівнянні з довоєнною статистикою скоротилося майже на 80 %, відтак почали збирати свідчення про представників етносу. Під час таких зустрічей часто лунала ідея про створення власного музею. Попри брак коштів на його організацію (хоча гроші на музей — членські внески й пожертви збирали роками та складали в старовинну металеву скриню — кум бару). Втілити у життя ідею допомогли державний і кримський комітети у справах національностей та фонд «Відродження»[4].
Перша спроба створення музею була зроблена ще в 1960-ті роки, але політика нашої держави була — повне ігнорування нашого народу.[5]
Засновниками музею є представник правління кримчаків Пурім Ю. М. та член правління товариства «Кримчахлар», науковий співробітник Інституту сходознавства, кандидат історичних наук, етнолог І. В. Ачкіназі Згідно постанови 1 березня 2009 року колегії Міністерства культури і мистецтв Автономної Республіки Крим отримав статус «народного музею»[6]. У 2013 році у Блакитній залі Центрального музею Тавриди під час V-го Республіканського конкурсу музеїв Криму, в рамках Міжнародного дня музеїв, Історико-етнографічний музей кримчаків отримав II місце та нагороджений Дипломом II ступеня в номінації «Найкращий музей, який на громадських засадах»[7]. У 2014 році відбулось святкування 10-ти років зі заснування музею. Взяти участь у святкуванні прийшли представники громад Криму, працівники кримських музеїв, журналісти тощо[5].
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/78/Chaim_Hezekiah_Medini_1.jpg/320px-Chaim_Hezekiah_Medini_1.jpg)
Фонди, експозиція, діяльність
Експозиції виконані за музейними стандартами. Експонати перебувають під системою музейного захисту та описані за музейними стандартами. Загальна кількість експонатів — 1333 одиниць зберігання, кількість музейних предметів основного фонду складає — 273 одиниць.[8] Експонати зображують життя кримчаків у ХІХ століття до наших часу[4]. Ведеться номенклатурна та облікова документація. Складаються акти прийому та видачі експонатів. Опис експонатів записаний в трьох книгах обліку[1]. За період з 25 червня по 5 серпня 2009 року фонд музею поповнився 52 експонатами[9]. Надходження відбулося з міст Сімферополя, Алушти. Білогірська. У музеї діє свій архів, який обладнаний шафами та стелажами, працює відповідно до архівних стандартів. Музей знаходиться під охоронним захистом.
Перша кімната відкрилась у червні 2004 року. Наступна площа розширена за рахунок ще двох розташованих поруч кімнат. На даний момент у музеї є три експозиційні зали. 1. Голокост, 2. Картинно-портретний та 3. Культурна спадщина кримчаків. Площа музею становить 82,7 м².
- Перший зал — «Голокост» складається з дев'яти стендів і дев'яти вітрин, в ньому розташовані експонати, що показують геноцид кримчаків під час Другої світової війни. На Кримському півострові розстріляно приблизно 80 % всіх кримчаків.
- Другий зал — «Картинно-портретний». У ньому проводяться лекції та засідання науковців та культурних діячів. У ньому розташований триптих «Звичаї та традиції кримчаків»[10], портрети кримчаків — серед яких кримчацькі педагоги, священнослужителі та відомі культурні діячі.;
- Третій зал — «Культурна спадщина кримчаків». Зібрані матеріали, що розповідають про популяризаторів кримчацької культури та етнографічні особливості кримчацького етносу.
Існуючи експозиції:
- Видатному письменникові кримчацького походження Іллі Сельвінському, його творчості та моментів його біографії[11];
- Старовинний посуд кримчаків, музичні інструменти. Рідкісні документи та фотографії кримчаків, які раніше зберігалися в Державному етнографічному музеї Санкт-Петербурга та Держархіві Сімферополя.
- «Къримчахлар» сьогодні: видання кримчацької літератури («Альманах» кримчаки № 1, № 2-3, вірші кримчацьких поетів та письменників тощо).
Музеї постійно проводять різні масові заходи — дні пам'яті кримчаків, дні культури, зустрічі з цікавими людьми, екскурсії музеєм.
Рада сприйняття музею
Рада сприйняття музею[12]
- Пурім Юрій Мойсейович — почесний голова товариства «Кримчахлар», заслужений працівник культури України та АР Крим;
- Піркова Дора Тов'євна — голова правління товариства, заслужений працівник культури АР Крим;
- Зенгіна Наталія Іванівна — заступник голови правління товариства;
- Бакші Ніна Юріївна — член правління товариства, завідувачка музею і хранитель фондів музею;
- Борохів Ілля Данилович — член правління товариства, художник.
Див. також
- Кримчаки в Україні
- Кримчаки
- Історико-етнографічний музей «Яворівщина»
Примітки
Посилання
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.