Loading AI tools
Індійський музикант З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Раві Шанкар (англ. Ravi Shankar, бенг. রবি শঙ্কর Robi Shôngkor, гінді रवि शङ्कर or शंकर; нар. 7 квітня 1920 — 11 грудня 2012) — індійський композитор, співак і віртуоз гри на ситарі. Раві Шанкар вважається найвідомішим у світі індійським музикантом. Він вніс великий внесок в популяризацію в західних країнах індійської класичної музики та національного індійського музичного інструменту — сітара.
Раві Шанкар | |
---|---|
гінді रवि शंकर | |
![]() | |
Основна інформація | |
Дата народження | 7 квітня 1920 |
Місце народження | Варанасі, Об'єднані провінції Аґри і Ауда, Британська Індія, Британська імперія[1][2] |
Дата смерті | 11 грудня 2012 (92 роки) |
Місце смерті | Сан-Дієґо, Каліфорнія, США[1] |
Причина смерті | дихальна недостатність і серцева недостатність |
Роки активності | 1930 — 2012 |
Громадянство | Індія |
Віросповідання | індуїзм |
Професії | композитор, sitarist, кінорежисер, політик |
Інструменти | ситар |
Жанри | Hindustani classical musicd і Indian classical musicd |
Лейбли | His Master's Voice[d], Private Musicd, Apple Records, Dark Horse Records, Deutsche Grammophon, Pacific Jazz Recordsd і Manticore Recordsd |
Нагороди | |
Діти | Нора Джонс, Shubbo Shankard і Anoushka Shankard |
www.ravishankar.org | |
Американська академія мистецтв та літератури | |
![]() |
Музична кар'єра Раві Шанкара тривала більше шести десятиліть, і його міжнародна кар'єра є найтривалішою у світі згідно з «Книгою рекордів Гіннеса».
Раві Шанкар народився 7 квітня 1920 в Бенаресі, Британська Індія (нині Варанасі, Індія) в сім'ї брахманів, молодшим із семи братів.
У 1930 році переїхав до Парижа. Починаючи з 12 років, виступав в Європі і США як танцюрист і музикант разом зі старшим братом Удаєм Шанкаром, хореографом і засновником танцювальної трупи Company of Hindy Dance and Music.
У 1939 році Раві Шанкар вперше виступив в Аллахабаді (Індія) з сольним концертом.
До 1945 року у Шанкара вже була репутація провідного виконавця традиційної індійської музики. Він звернувся до композиції, став писати музику до балетів і кінофільмів. На замовлення Комуністичної партії Індії Шанкар написав балет «Безсмертна Індія» (India Immortal), присвячений політичній і культурній історії Індії. Великий успіх на сценах Бомбея і Калькутти мав його балет «Відкриття Індії» (Discovery of India), написаний в 1948 році за мотивами книги Джавахарлала Неру і також пов'язаний з тисячолітньою історією країни. Пізніше Шанкар ще не раз звертався до балетної музики, яку добре відчував, багато в чому і завдяки власній кар'єрі танцівника.
З кінця 1948 року Раві Шанкар став директором музичних програм, спочатку іноземній служби Індійського радіо, а потім і всього Індійського радіо і одночасно керівником ансамблю національних інструментів.
1950—1955 роки — період найбільшої активності Шанкара як композитора, головним чином на одній із всесвітньо відомих кіностудій в Калькутті. На думку багатьох, завдяки Раві Шанкар в світі дізналися і полюбили індійську музику. Багато в чому цьому сприяло тісне співробітництво знаменитого музиканта з групами The Beatles (саме у Шанкара Джордж Гаррісон у 1960-ті роки брав уроки гри на гітарі та ситарі і з його музики черпав натхнення) і The Rolling Stones. Джордж Гаррісон називав Раві Шанкара «хрещеним батьком світової музики» .
Шанкар брав участь у двох найзнаменитіших фестивалях в історії року: фестивалі поп-музики в Монтерей (штат Каліфорнія, США) в 1967 році (разом з Джимі Гендріксом, Дженіс Джоплін, колективами The Who, Blood, Sweat & Tears і іншими) і легендарному фестивалі у Вудстоку (штат Нью-Йорк, США) в 1969 році.
У серпні 1971 року Шанкар взяв участь в організованому Джорджем Гаррісоном у нью-йоркському Madison Square Garden концерті в підтримку Бангладеш. Разом з ними в концерті брали участь такі зірки, як Боб Ділан, Рінго Старр і Ерік Клептон. Потрійний альбом The Concert for Bangladesh був виданий в тому ж році бітлівською фірмою Apple.
У 1980-ті роки Шанкар концертував разом з популярним американським скрипалем і диригентом Ієгуді Менухіним, працював у кіно.
У березня 1982 року Шанкар виконав свій знаменитий концерт для ситара в лондонському Royal Festival Hall у присутності прем'єр-міністрів Індії та Великої Британії, а також принца Чарльза.
У 1997 році Раві Шанкар заснував благодійний фонд Ravi Shankar Foundation, на кошти якого в Делі був побудований музичний освітній центр для вивчення традиційної музики, з солідними архівами і власною студією звукозапису.
11 грудня 2012 Раві Шанкар, якого називали «королем ситара», помер в США у віці 92 років.
Заслуги Раві Шанкара в області мистецтва відзначені безліччю премій, нагород і почесних звань, у числі яких три премії «Греммі», 14 почесних докторських титулів, Імператорська Премія Японії (1997).
Шанкар — лауреат найпрестижніших премій Індії — Padma Vibhushan (приз за музику до фільму «Кабулієць») і Bharat Ratna, або «скарб Індії»; володар премій ЮНЕСКО і ЮНІСЕФ. Раві Шанкар — почесний член Американської академії мистецтв, командор ордена Почесного легіону Франції.
У 2004 році він висувався на здобуття Нобелівської премії миру.
У Раві Шанкара дві дочки, також прославлені музиканти: співачка Нора Джонс (Norah Jones), в активі якої вісім премій «Греммі», і ситаристка і композитор Анушка Шанкар (Anoushka Shankar), часто виступала разом з батьком.
4 травня 2012 року Раві Шанкар вперше відвідав Україну. Під час розмови з Олегом Скрипкою він підтвердив ключову роль розвитку культури у ході позитивних змін сучасного світу та подякував українському рокерові за сприяння налагодженню мистецьких зв'язків між Україною та Індією.