Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Е́ріх фон Де́нікен (нім. Erich von Daniken; *14 квітня 1935, Цофінген, Швейцарія) — швейцарський письменник, уфолог, кінорежисер; один з найвідоміших і найвпливовіших ідеологів гіпотези палеоконтактів.
Еріх фон Денікен | ||||
---|---|---|---|---|
нім. Erich von Däniken | ||||
![]() | ||||
Ім'я при народженні | нім. Erich Anton Paul von Däniken | |||
Народився | 14 квітня 1935[1][2][…] (89 років) Цофінген, Ааргау, Швейцарія[1] | |||
Країна | ![]() | |||
Місце проживання | Беатенберг Шаффгаузен[3] | |||
Діяльність | письменник, ufologist, письменник наукової фантастики, міфограф, фотограф, письменник-документаліст | |||
Сфера роботи | псевдоархеологіяd і Палеоконтакт | |||
Alma mater | Collège Saint-Micheld | |||
Роки активності | 1963 — тепер. час | |||
Magnum opus | Колісниці богів?d | |||
Конфесія | католицька церква | |||
Діти (1) | Корнелія фон Денікенd | |||
Нагороди | ||||
Сайт: daniken.com | ||||
| ||||
![]() | ||||
![]() | ||||
Еріх фон Денікен народився в Цофінгені, Ааргау (Швейцарія). Ріс у римокатолицькій родині, відвідував Міжнародну католицьку школу Сен-Мішель у Фрібурзі. Під час навчання в школі зацікавився астрономією та НЛО. Еріх заперечував церковні тлумачення Біблії та бунтував проти суворого батька. У віці 19 років його засудили до чотирьох місяців умовно за крадіжку. За висновком психіатра, Еріх мав «тенденцію брехати». Батько влаштував Еріха навчався у швейцарського готельєра, з яким той переїхав згодом до Єгипту. Перебуваючи в Єгипті, він був залучений до ювелірної угоди, через яку, по поверненню до Швейцарії, був звинувачений у шахрайстві та розтраті коштів. Під час ув'язнення, що за цим послідувало, як стверджував фон Денікен, у нього були видіння[4].
Після звільнення фон Денікен став менеджером готелю «Rosenhügel» в Давосі, Швейцарія[4]. В цей час він написав книгу «Колісниці богів?». Проєкт книги було відхилено кількома видавцями, поки книгу не переписав Утц Утерман під псевдонім Вільгельм Роггерсдорф — автор нацистських бестселерів. Успіх книги, що вийшла друком у 1968 році, переконав фон Денікена ґрунтовно зайнятися письменництвом[5]. У листопаді 1968 року фон Денікена заарештували за шахрайство з готельними записами і кредитними довідками, за які Еріх отримав позику в 130 тис. доларів США[6]. Ці гроші він використав на закордонні подорожі для збору матеріалу до своєї книги[4].
Через два роки[6] фон Денікен був засуджений знову за «неодноразові та тривалі» розтрати, шахрайство та підробки, і суд постановив, що письменник вів «плейбойський» спосіб життя[7]. Він безуспішно апелював до того, що його наміри не були зловмисними[4] і 13 лютого 1970 року його засудили до трьох з половиною років позбавлення волі, з яких відсидів один, а також штрафу в 3 тис.франків[6][4]. Виторг за «Колісниці богів?» дозволив повернути борги та залишити готельний бізнес. Свою другу книгу «Боги з відкритого космосу» фон Денікен написав у в'язниці[4][6].
У 1970 популярність Еріха фон Денікена зросла ще більше завдяки науково-популярному фільму «Спогади про майбутнє» Гаральда Райнля, знятому на основі «Колісниці богів?». За ним у 1972 році послідувала коротша версія, відредагована для телебачення ABC, під назвою «У пошуках стародавніх астронавтів» та «У пошуках стародавніх таємниць» 1973 року. Обидва вів творець серіалу «Сутінкова зона» Род Серлінг. У цих фільмах Серлінг створив Еріху фон Денікену образ дослідника-авантюриста, що «об'їздив усі куточки світу, збираючи докази на підтримку своєї теорії»[8].
У 1998 році він започаткував Асоціацію досліджень з археології, астронавтики та проблем SETI[9].
У 2003 році фон Денікен відкрив у Швейцарії тематичний парк, у якому демонстрував різні «таємниці світу», за його припущеням сховані під стародавніми монументами[8].
На думку Еріха фон Денікена, міфи стародавніх народів про богів і героїв описують відвідання Землі інопланетянами. За оцінками фон Денікена, це сталося між 40 тис. і 10 тис. років до н. е. Розвиток науки й техніки наближає людину до освоєння космосу та міжзоряних подорожей, і тим самим дозволяє впізнавати в переказах і зображеннях давнини відображення діяльності інших розумних істот[10]. Чудеса, описані в стародавніх текстах, зокрема в Старому Завіті та «Магабгараті», фон Денікен пояснював як описи роботи інопланетних пристроїв, які використовувалися самими інопланетянами, або людьми в пізніші часи. Поступово їхній образ інтегрувався до релігійної архітектури та образів богів і героїв. Еріх фон Денікен стверджував, що людство було значно розвиненішим, ніж широко вважається, але деградувало до кам'яної доби внаслідок певної війни між інопланетянами, в якій застосовувалася атомна та інша зброя масового ураження[11][12].
Згідно з журналом «Playboy», якому фон Денікен давав інтерв'ю в 1974 році, «Найм'якше, що я можу сказати про фон Денікена, це те, що він ігнорує археологічну науку. Щоразу, коли він бачить щось, чого не може зрозуміти, то приписує це позаземному розуму, а оскільки він не розуміє майже нічого, то бачить докази позаземного розуму по всій планеті»[8].
«Словник скептика» Рональда Тодда Керрола вказує, що Еріх фон Денікен описував стародавні народи як дикі, неосвічені, безкультурні — в цілому нездатні до науки, високого мистецтва, і що всі свої здобутки вони нібито запозичили в інопланетян. Однак, спостереження за сучасними примітивними народами засвідчує, що вони здатні зводити вражаючі монументи за допомогою лише мотузок і важелів. Щойно випадає нагода пояснити існування якого-небудь стародавнього артефакта втручанням інопланетян, Еріх фон Денікен користується нею, ігноруючи релігійний чи історичний контекст[13].
Гай Гаррісон, американський письменник книг із критичного мислення, писав, що віра в палеоконтакти, яку суттєво підживив фон Денікен, спотворює та применшує історію людства. «Анатомічно сучасна людина існує вже понад 300 000 років. Це означає, що людський мозок, з його величезною здатністю аналізувати, вирішувати проблеми та уявляти, вже довго робить чудові речі»[14].
Карл Саган називав книгу фон Денікена «Колісниці богів» взірцем відсутності критичного мислення: «Я не знаю жодної іншої недавньої книги, настільки пронизаної логічними та фактичними помилками, як роботи фон Денікена»[15].
Антон Первушин вказував на те, що фон Денікен почав писати в часи розквіту космонавтики і тоді багатьом здавалося, що освоєння космосу відбуватиметься високими темпами завжди. Через це поява фантастичних технології, пропонованих фон Денікеном (як-от фотонні ракети, анабіоз), здавалася цілком реальною вже до кінця століття. Проте в цьому і головна слабкість його книг: фон Денікен вдавав із себе науковця, та насправді брав матеріал не з науки, а з наукової фантастики[16].
На думку американської професорки історії Сари Бонд, Еріх фон Денікен вивів гіпотезу палеоконтакту на новий рівень, зробивши її популярною. Водночас ідеї фон Денікена принижують досягнення неєвропейських народів, ігноруючи їхні досягнення та пропонуючи натомість появу майстерно зроблених споруд чи зображень інопланетним втручанням. Тим самим фон Денікен просуває думку, нібито тільки європейці («білі») здатні до самостійного розвитку[17].
Гіпотеза фон Денікена про палеоконтакти надихнула Джека Кірбі на створення серії коміксів про супергероїв Вічних, яка почала видаватися в 1976 році[8].
Фільм «Спогади про майбутнє» та його наслідування сприяли появі інформаційно-розважального серіалу «У пошуках…» (1977—1982), який вів Леонард Німой, про різні аспекти паранормальних явищ та інших таємниць[8].
В СРСР книги Денікена критикувалися та не видавалися, та попри це фільм «Спогади про майбутнє» вийшов у широкий прокат. Перший переклад праць автора українською відбувся в журналі «Всесвіт» у 1988 році, це були уривки з «Каменів Кірибаті». Сам Денікен вважав, що в СРСР активно шукають сліди палеоконтактів, але ця діяльність засекречена[9].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.