Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Миха́йло Володи́мирович Го́лубєв (* 30 травня 1970, Одеса, УРСР) — український шахіст, гросмейстер (1996), чемпіон України з шахів (1996), нині шаховий журналіст, коментатор, блогер, шаховий наставник і громадський діяч.
Голубєв Михайло Володимирович | ||||
---|---|---|---|---|
![]() на Leiden Chess Tournament 2008 Гросмейстер Голубєв | ||||
Країна |
![]() ![]() | |||
Народження |
30 травня 1970 (54 роки) Одеса, УРСР | |||
Титул | Гросмейстер (1996) | |||
Рейтинг ФІДЕ | 2461 (рейтинг ФІДЕ у вересні 2019 року)[1] | |||
Піковий рейтинг |
2570 (111 місце, січень 1995 року) - 110 місце (2560, січень 1994 року) [2] |
Взимку 2013—2014 — учасник оргкомітету Євромайдану Одеси[3][4].
Його рейтинг станом на вересень 2019 року — 2461 (1205-те місце у світі, 64-те — в Україні).
Від народження живе переважно в Одесі. Вихованець місцевої шахової школи, грає в шахи з 6-ти років, спочатку то були місцеві змагання, юніорські турніри (Одеса, Сміла, Ялта) й заочні шахи (за листуванням)[5]. Перших суттєвих успіхів досяг у підлітковому віці: 1984 року срібний призер юніорської (до 17 років) першості УРСР, наступного року — серед десяти найкращих юніорів Радянського Союзу (Чемпіонат СРСР для шахістів до 18).
Десятиліття по тому, 1996 року в Ялті проходив 5-й шаховий чемпіонат незалежної України (65-й за нумерацією вживаною з радянської епохи). В турнірі розіграному за швейцарською системою узяли участь 100 шахістів, серед яких двоє набрали 8½ з 11 очок: Валерій Невєров і Михайло Голубєв. Останній здобув чемпіонство за додатковими показниками.
У тому ж 1996 році Михайло Володимирович зіграв матч із 13-річним Русланом Пономарьовим, наймолодшим у світі гросмейстером, майбутнім Чемпіоном України і світу. Досвідчений одесит переміг 3½ — 2½. Пізніше був асистентом Пономарьова в багатьох турнірах. Як гравець активний у 1990-ті—2000-ні роки. Легіонер у складі бельгійських, німецьких, люксембурзьких та румунських шахових клубів.
Володіючи англійською працює в міжнародній шаховій журналістиці. Видавництво Gambit Publications опублікувало чотири дебютні посібники Михайла Володимировича. Один з перших у пострадянському просторі інтернет-журналістів у шаховій тематиці. Відомий під власним іменем та ніком MGMG.
Регулярні виступи в міжнародних турнірах припиняє в 2009—2010. Періодично грає показові партії, виступає в турнірах зі швидких та блискавичних шахів. Згадується серед тренерів юніорів бельгійського клубу KSK 47 Eynatten[6]. Працює з одеською шаховою школою Школа Чемпіонів.
Одесит Михайло Голубєв називає себе лояльним громадянином України[7]. І дійсно багато працює для утвердження й розвитку країни і українських шахів зокрема.
Функціонер ФШУ (комітет роботи зі ЗМІ до січня 2020)[8], представник України в міжнародній Асоціації шахових професіоналів[en].
В другій половині 1990-х захоплюється інтернет-активізмом та журналістикою:
Найвідоміші епізоди журналістської та блогерської діяльності Голубєва пов'язані з розвінчуванням відомого афериста Слюсарчука. Йому приписують новотвір слюсаргейт, що позначив цей скандал[9]. Також був учасником розслідування на шахових сайтах і форумах (Chesspro.ru, Crestbook.com, Chessglum.com, Ukraine-chess.go-forum.net), яке викрило слюсарчукові трюки в грі проти Рибки, згодом виявило підробку документів про освіту, розкрило деякі інші фокуси афериста; коментував ситуацію для ряду вітчизняних та світових медіа-ресурсів[10]. Принаймні з 2017 він приділяв увагу розслідуванню діяльності шахістів та тренерів Шкуро та Кобилянського[11][12], які штучно завищували свої рейтинги, в різний час входячи в 10-ку найкращих шахістів світу (в рапіді), та щодо яких 31 січня 2020 ФІДЕ почало розслідування[13].
Як коментатор Михайло Голубєв працював на багатьох турнірах, зокрема, був офіційним коментатором усіх трьох супертурнірів Aerosvit (2006—2008) у Форосі та ювілейного 80-го чемпіонату України, на якому святкував перемогу Руслан Пономарьов.
Співавтор програми Школа Чемпіонів на телеканалі одеської ТРК Круг[14].
Активний учасник Євромайдану в Одесі. Зокрема, організатор і учасник шахових матчів «Хід в Європу» на підтримку мирних протестів та єдності України між відомими шахістами Києва, Одеси та Львова[15]. Станом на 2017 рік згадується як партієць Народного руху України[16].
Міжнародний майстер з 1992, гросмейстер з 1996 року.
Найвищі рейтингові позиції займав у 1994—1995: наближався до першої сотні шахістів світу (110—115 рядки), був 10 та 12-м з найсильніших представників України (офіційний рейтинг 2570 на січень 1995[17], в той же час chessmetrics.com обраховує гру на рівні 2598[18]). Найліпшим досягненням у кар'єрі Голубєва вважається турнір у Карвіні (1992): набрав 8 з 9-ти очок без поразок і з серією в сім перемог.
Як найкраща шахова партія в кар'єрі відзначена перемога над Р. Мантовані [Архівовано 27 вересня 2013 у Wayback Machine.] у сьомому турі турніру в швейцарському місті Біль (1992).
До індивідуальних досягнень Голубєва слід віднести перші місця в турнірах: Карвіна (1992), Вайльбург (1—4 місце, 1995), Дайцизау (нім. Deizisau, 1—2 місце, 1997), Хемніц (1-2, 1998), двічі розділив перше місце на відкритих Чемпіонатах Швейцарії (1999 — перший за додатковими показниками; 2001), Бухарест і Бетюн (2002), Швебіш-Ґмінд (1—4, 2004), двічі в Одесі (1—5 у 2006 та одноосібно в чемпіонаті одеської області 2008).
В турнірі Меморіал Михайла Підгайця, Одеса, 2010 зайняв третє місце (за додатковими показниками, набравши рівну кількість очок з лідерами змагання)[19].
Виступав за юнацьку (до 18) збірну УРСР на союзній першості, за збірну Одеського військового округу на змаганнях військовослужбовців. Грав у клубних чемпіонатах України, Бельгії, Люксембургу, Румунії та Німеччини. В складі бельгійської команди KSK 47 Eynatten (на другій дошці) учасник Європейської клубної першості в Ізмірі[20]. П'ять разів ставав клубним чемпіоном Бельгії: в складі команди Schachklub Rochade (1994—1998) та двічі (2003, 2004) у складі KSK 47 Eynatten.
На лютий 2016 року має рейтинг 2494. Крім звичайних шахів грає у швидкі та блискавичні, має в них дещо нижчі показники.
В травні 2017 року виступив гравцем і керівником одеської команди «Папашон», що здобула золото в бліці на Чемпіонаті України серед клубних команд в Чорноморську[21].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.