Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Hugo Boss AG (Гуго Босс) — німецький дім моди, виробник одягу і супутніх товарів.
![]() | |
![]() | |
Тип | публічна компанія (Xetra: BOS3) |
---|---|
Організаційно-правова форма господарювання | Aktiengesellschaft[d] |
Галузь | споживчі товари |
Лістинг на біржі | Xetra |
Засновано | 1923 |
Засновник(и) | Гуго Босс |
Штаб-квартира | Метцинген, Німеччина |
Ключові особи | Claus-Dietrich Lahrs, CEO Giuseppe Vita, Chairman |
Продукція | текстиль, одяг |
Виторг | € 1.632 млрд (2007) |
Операційний прибуток (EBIT) | 158 400 000 € (2009) |
Чистий прибуток | 104 000 000 € (2009) |
Співробітники | 9700 (2008) |
Холдингова компанія | Valentino Fashion Group |
www.boss.com | |
![]() |
Компанією володіє інвестиційний фонд Permira, який став основним акціонером Hugo Boss у 2007 р., забезпечивши собі контроль над більшістю акцій її компанії-засновника Valentino. Permira управляє більш ніж 80% акцій Hugo Boss.
Гуго Босс заснував свою компанію в Метцингені в 1923 році, через кілька років після закінчення Першої світової війни, в той час, коли майже вся Німеччина була в стані економічного колапсу.
Перед і під час Другої світової війни, компанія Босса виготовляла уніформу і цивільний одяг для солдатів і офіцерів Вермахту, а також і для інших урядових органів нацистської Німеччини, включаючи і «СС». Дизайн форми, однак, розробив Карл Дібіч[1]. В 1934 р. Босс купив ткацьку фабрику і переніс на її територію швейні майстерні. В 1937 р. на Хуго Боса працювали майже сто осіб. З початком Другої світової війни його фабрика була оголошена важливим військовим підприємством і отримала замовлення на виготовлення уніформи вермахту. У період з 1940 по 1945 рр. на фабриці були задіяні 150 підневільних робітників - в основному з Польщі та України, а також 30 французьких військовополонених.
Після війни Босс швидко переключився на шиття уніформи для залізничників і листонош.
Засновник компанії Босс помер в 1948. У 1948 році фірму очолив його зять Ойген Голі. В 1953 Hugo Boss випустила свій перший чоловічий костюм. В 1967 році компанія перейшла в руки дітей Ойгена Холі - Уве і Йонена.В 1975 р. фірма залучила австрійського модельєра Вернера Бальдессаріні. В 1985 році компанія вийшла на біржу. В 1991 р. її головним акціонером став Марцотто. У 1993 брати Холі покинули концерн.
У 1993, через 70 років після заснування, Hugo Boss випустила свою першу туалетну воду, і створює підрозділ парфумерії, який тепер займає найважливішу частину в компанії.
У 2000 році під тиском громадськості компанія вступила в фонд «Пам'ять, відповідальність, майбутнє», створений великими німецькими фірмами для виплати компенсацій колишнім підневільним робітникам.
Разом з Україною на російський ринок у 2021 році припадало близько 3% продажів Hugo Boss[2].
Основні виробничі потужності компанії розміщуються в Туреччині, в Ізмірі[3]. Парфумерія під маркою Hugo Boss випускається за ліцензією компанією Procter & Gamble.
Загальна чисельність персоналу — 7,6 тис. чоловік (2005).
Виручка компанії за дев'ять місяців 2006 року склала 1,2 млрд євро (за дев'ять місяців 2005 року — 1,1 млрд євро), чистий прибуток — 132,5 млн євро (113,5 млн євро).
На початку березня 2022 року компанія стверджувала, що припинила ведення власного роздрібного та онлайн-бізнесу на території Росії[4]. Утім, окрім того, що вартість поставлених товарів до РФ у 2022 році збільшилась на 7.5% порівняно із попереднім роком, Hugo Boss опинився в лідерах із заробітків преміальних брендів у Росії у 2022 році[5].
За 2022 рік на російській митниці було задекларовано понад 15 тис. поставок, усі вони йшли до російського дочірнього підприємства "Hugo Boss Rus LLC", де, за даними компанії, працює 157 осіб.[6]
Згідно зі звітом першого півріччя 2023 року, Hugo Boss вирішив продати свій роздрібний бізнес у Росії та зосередитись на оптових постачаннях. Роздрібний сегмент тепер класифіковано як активи для продажу, згідно рішення, яке було прийняте керівництвом у кінці березня. Переговори про продаж ще тривають, але жодної інформації про покупців наразі немає[7].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.