Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Ґетц Гайдар Алі (нім. Götz Haydar Aly, * 3 травня 1947, Гайдельберг) — німецький історик і публіцист, дослідник націонал-соціалізму, зокрема питання евтаназії під час Третього Райху, економічної політики нацистів, Голокосту.
Ґьотц Гайдар Алі | |
---|---|
нім. Götz Aly | |
![]() | |
Народився | 3 травня 1947[1][2][…] (77 років) Гайдельберг, Вюртемберг-Баден, Бізонія, окупована союзниками Німеччина, Німеччина[1][3] |
Країна | ![]() |
Діяльність | журналіст, історик Нового часу, історик, викладач університету, політолог |
Alma mater | Вільний університет Берліна |
Галузь | історія[4], журналістика[4], політологія[4] і Голокост[4] |
Заклад | Віденський університет |
Науковий ступінь | докторський ступінь[1] |
Нагороди | |
![]() |
Нащадок османського військовополоненого Фрідріха Алі, який від 1686 року служив при дворі прусського короля.
Закінчив народну школу та гімназію, навчаючись у Гайдельберґу (1954—1956), Леонберґу (1956—1962) та Мюнхені (1962—1967). Матуру одержав у гімназії Курта Губерта в Мюнхені 1967 року. У 1967—1968 роках студіював у Німецькій школі журналістів (Мюнхен). Із 1968 по 1971 роки вивчав історію й політологію у Вільному університеті Берліна. Дипломну роботу захистив 21 грудня 1971 року.
Після університету працював директором притулку в районі Берлін-Шпандау. У 1976 році через прихильність до ідей студентського руху 1968 року на рік був усунутий зі своєї посади. 13 липня 1978 року захистив докторську дисертацію з фаху «політологія». З кінця 1970-х років був одним із засновників і перших співробітників берлінської газети «Tageszeitung». Із 1997 по 2001 роки редактор часопису Berliner Zeitung. Співпрацював також із Frankfurter Allgemeine Zeitung.
У 1994 році захистив габілітаційну дисертацію у Вільному університеті Берліна. З 2004 по 2006 роки працював гостьовим професором із міждисциплінарних досліджень Голокосту в Інституті ім. Фріца Бауера. У 2006 році на пропозицію федерального президента Німеччини Горста Келлера на п'ять років очолив Раду фундації Єврейського музею в Берліні.
Головною темою досліджень Алі стала історія Голокосту, надто у зв'язку з розслідуванням щодо евтаназії під час Третього Райху, що проводилося в 1981 році в Гамбурґу. Найперше його цікавили не так ідеологічні моменти (расова ідеологія, антисемітизм), як раціональні причини. Свої міркування щодо економічних і демографічних мотивів зародження Голокосту історик виклав у книзі «Ідейні попередники знищення» (Vordenker der Vernichtung), написаній у співавторстві із Сузанною Гайм та опублікованій у 1991 році. Праця викликала широку наукову дискусію, матеріали якої з'явилися у виданні "Політика винищення" (Vernichtungspolitik, 1991).
Дослідження Алі «Остаточне розв'язання єврейського питання» (Endlösung, 1995), де було використано неопубліковані документи, а сам Голокост розглядався як частина нацистської "політики переселення", здобуло схвальну оцінку фахівців, зокрема таких істориків, як Ганс Моммзен (Hans Mommsen), Рауль Гільберґ (Raul Hilberg). У 2005 році Алі видав працю «Народна держава Гітлера» (Hitlers Volksstaat), що була сприйнята неоднозначно. На основі статистичних даних Третього Райху автор довів, що Голокост став у першу чергу масовим убивством із метою пограбування. На грабунку німецьких та австрійських євреїв нажилися всі прошарки тодішнього німецького суспільства. Захоплення чужої власності — від заводів і фірм до звичайних домашніх пожитків — один з основних мотивів підтримки широкими народними масами тоталітарно-терористичного режиму НСДАП.
У 2007 році Алі став одним із видавців 16-томного корпусу джерел про переслідування євреїв у Німеччині під час нацистської диктатури, де публікувалися як приватні свідчення, так й офіційні державні та партійні документи. Фінансувало видання Німецьке наукове співтовариство.[5] 2010 року Алі відійшов від цього проєкту.[6]
Неоднозначну реакцію викликало твердження Алі про те, що Магатма Ґанді був "другом" нацистської Німеччини. На пресконференції у зв'язку з контроверсійною виставкою «Третій світ під час Другої світової війни» («Die Dritte Welt im Zweiten Weltkrieg») він заявив про спробу організаторів обійти тему співпраці з нацизмом у контексті "третього світу".[7] Крім того, Алі прирівняв масові зґвалтування німецьких жінок радянськими солдатами до подібних ексцесів із боку британських і французьких окупаційних військ у Південно-Західній Німеччині. Із критикою такої заяви історика виступив представник британських ветеранів Денніс Ґудвін (Dennis Goodwin) у газеті Дейлі Телеграф.[8]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.