Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Іван Стаднюк | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Ім'я при народженні | Стаднюк Іван Фотійович | |||
Народився | 8 березня 1920 Кордишівка, Подільська губернія, УНР | |||
Помер | 30 квітня 1994 (74 роки) Москва, Російська Федерація | |||
Поховання | Кунцевський цвинтар | |||
Громадянство | ![]() | |||
Національність | українець | |||
Діяльність | прозаїк, сценарист, драматург, військовий журналіст | |||
Alma mater | Московський поліграфічний інститут (1957) | |||
Мова творів | російська | |||
Жанр | роман і повість[d] | |||
Magnum opus | «Війна» (1967—1980) | |||
Членство | СП СРСР | |||
Партія | ВКП(б) | |||
Учасник | німецько-радянська війна | |||
Нагороди | ||||
Премії |
| |||
| ||||
Іван Фотійович Стадню́к (8 березня 1920, с. Кордишівка, Подільська губернія, УНР — 30 квітня 1994, Москва, Росія) — український російськомовний прозаїк, сценарист, драматург і військовий журналіст, відомий своїми книгами про українське село і про пройдену ним Німецько-радянську війну.
Навчався в Українському інституті журналістики і Московському поліграфічному інституті. Учасник Другої світової війни. Друкувався з 1940 р.
Автор сценаріїв радянських фільмів: «Максим Перепелиця» (1955), «Артист із Коханівки» (1961), «Ключі від неба» (1965), «Між високими хлібами» (1970), «Дипломати мимоволі» (1978, у співав.), «Війна» (1990, т/ф, 6 с, у співавт.).
Нагороджений орденами Великої Вітчизняної війни І і II ст., Червоної Зірки, медалями. Лауреат Державної премії СРСР.
Був членом Спілки письменників Росії.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.