![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c5/Covid-19-curves-graphic-social-v3.gif/640px-Covid-19-curves-graphic-social-v3.gif&w=640&q=50)
Соціальне дистанціювання
З Вікіпедії, безкоштовно encyclopedia
Соціа́льне дистанціюва́ння — комплекс санітарно-епідеміологічних заходів немедикаментозного характеру, спрямованих на зупинку або уповільнення поширення заразної хвороби. Мета соціального дистанціювання — зниження ймовірності контакту між інфікованими і неінфікованими людьми, щоб зменшити рівень передачі інфекції, захворюваності та, врешті, смертності.[5][6]
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c5/Covid-19-curves-graphic-social-v3.gif/640px-Covid-19-curves-graphic-social-v3.gif)
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/15/Covid-19-curves-graphic2-stopthespread-v3.gif/640px-Covid-19-curves-graphic2-stopthespread-v3.gif)
Соціальне дистанціювання найбільш ефективне, коли інфекція здатна передаватися повітряно-крапельним шляхом (при кашлі або чханні); при безпосередньому фізичному контакті, в тому числі сексуальному контакті; при непрямому фізичному контакті (наприклад, через дотик до забруднених поверхонь — фомітам); або при передачі повітряним шляхом (коли мікроорганізм здатний зберегти активність в повітрі протягом тривалого періоду).[7]
Соціальне дистанціювання може бути менш ефективним у випадках, коли інфекція передається здебільшого водою чи їжею, чи ж переносниками, такими як комахи (комарі), і зрідка — від людини до людини.[8] Серед можливих недоліків соціального дистанціювання — самотність, зниження продуктивності праці і втрата інших переваг, пов'язаних з взаємодією людей.
Історично, як засіб запобігання поширенню прокази та інших інфекційних захворювань через соціальне дистанціювання, використовувалися лепрозорії і лазарети[9].