Повітряні сили Німеччини або Люфтва́ффе (нім. Luftwaffe — повітряна зброя) — назва німецьких повітряних сил у складі бундесверу, у минулому був в складі рейхсверу і вермахту.
Повітряні сили ЗС Німеччини | |
---|---|
![]() Емблема Повітряних сил Німеччини | |
На службі | 9 січня 1956 р .; 66 років тому |
Країна | ![]() |
Належність | Бундесвер |
Вид | Збройні сили |
Тип | повітряні сили |
Роль | панування в повітрі, повітряна розвідка, авіаційна підтримка |
Чисельність | 27.000 особового складу |
Штаб | ![]() |
Конфлікти | Перша світова війна Друга світова війна |
Вебсайт | bundeswehr.de/de/organisation/luftwaffe(нім.) |
Знаки розрізнення | |
Прапор | ![]() |
Кругляк | ![]() |
Знак на кіль літаків | ![]() |
Беретний знак | ![]() |
Авіація | |
Ударні літаки | Tornado IDS |
Електронна боротьба | Tornado ECR |
Винищувачі | Eurofighter Typhoon, Tornado IDS, Boeing F/A-18E/F Super Hornet |
Навчальні літаки | Grob G-120, T-6 Texan II, T-38 Talon |
Транспорт | A400M, Global Express 5000, A319, A340, A350, A321 |
Заправники | А-400М |
Універсальні гелікоптери | Sikorsky CH-53 Sea Stallion, Eurocopter EC145 |
БПЛА | Euro Hawk |
![]() |
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0f/BW_Schirmm%C3%BCtze_Luftwaffe_Gold.png/640px-BW_Schirmm%C3%BCtze_Luftwaffe_Gold.png)
Повітряні сили Німеччини (як частина Бундесверу) були засновані в 1956 році в епоху холодної війни як військовий підрозділ збройних сил тодішньої Західної Німеччини. Після возз'єднання Західної та Східної Німеччини в 1990 році вона об'єднала частини ВПС колишньої Німецької Демократичної Республіки, яка сама була заснована в 1956 році як частина Національної народної армії. Немає організаційної спадкоємності між нинішніми ВПС Німеччини та колишнім Люфтваффе Вермахту, заснованим у 1935 році, який був повністю розформований у 1945/46 роках після Другої світової війни. Термін Люфтваффе, який використовується як для історичних, так і для сучасних військово-повітряних сил Німеччини, є німецькомовним загальним позначенням будь-яких військово-повітряних сил.
Командувачем ВПС Німеччини є генерал-лейтенант Інго Герхарц. Станом на 2015 рік ВПС Німеччини використовують одинадцять авіабаз, на двох з яких немає льотних частин. Крім того, ВПС присутні в трьох цивільних аеропортах. У 2012 році ВПС Німеччини мали офіційну чисельність 28 475 діючих авіаторів і 4 914 резервістів.[1]
Історія
Перша світова війна
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/60/Cross-Pattee-Heraldry.svg/320px-Cross-Pattee-Heraldry.svg.png)
З появою військової авіації попередник Люфтваффе Імперська повітряна служба Німеччини (нім. Luftstreitkräfte) була організована в 1910 році. Військові мали намір використовувати авіацію перш за все для розвідки на підтримку армії на землі, так само як повітряні кулі були використані протягом Франко-прусської війни 1870—1871 рр.
Хоча військово-повітряна служба використовувала різні типи літальних апаратів (винищувачі, розвідники, бомбардувальники і дирижаблі), найвідомішими для публіки були пілоти-винищувачі, такі як Манфред фон Ріхтгофен («червоний барон»), Ернст Удет, Герман Герінг, Макс Імельман, Вернер Фосс.
До початку 1918 р. на літаках Німеччини і Австро-Угорщини була використана емблема ордену Залізного хреста. Далі було використано грецький хрест чорного кольору на білому фоні.
За Версальським договором Імперська військово-повітряна служба була розпущена і літаки були знищені.
Міжвоєнний період
У зв'язку з забороною на існування військово-повітряних сил в Німеччині військові пілоти мали тримати своє тренування в таємниці. З 1924 по 1933 рр. в Липецьку провадилось тренування німецьких пілотів на літаках радянського, нідерландського і німецького виробництва.
В Німеччині існувала напіввійськова організація «Німецький повітряний союз» (нім. Deutscher Luftverband), яким керував Ернст Удет. 26 лютого 1935 Адольф Гітлер наказав Герману Герінгу створити військово-повітряні сили. Люфтваффе було створено на основі «Німецького повітряного союзу».
Люфтваффе мало добру можливість випробувати пілотів, авіацію і тактику в Іспанській Громадянській Війні 1936—1939, коли Легіон Кондора був відправлений до Іспанії на підтримку анти-республіканського повстання під проводом Франціско Франко.
Друга світова війна
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/01/Luftwaffe_roundel_WW2.png/75px-Luftwaffe_roundel_WW2.png)
Перед початком війни, Люфтваффе була одною з найсучасніших, наймогутніших і найдосвідченіших військових авіацій у світі. Люфтваффе мало перевагу у літаках перед суперниками. Військово-повітряні сили були невід'ємною частиною доктрини Бліцкригу. Використання пікіруючих бомбардувальників Ju 87 «Штука» (нім. Stuka) для підтримки армії і переважаючих сил тактичних винищувачів були ключами до декількох ранніх успіхів. Месершміт Bf 109 був найбільш різностороннім винищувачем, і його було проектовано коли біплани були ще стандартом. Фокке-Вульф Fw 190 вважається найкращим німецьким винищувачем Другої світової війни. Влітку і восени 1940 р, Люфтваффе програло битву над Британією, першу цілком повітряну битву, що стала першою поразкою Німеччини. Вслід військовим невдачам на Східному фронті, від 1942 року у Люфтваффе почався поступовий занепад. Авіація союзників стала переважати німецьку кількістю. Під кінець війни Люфтваффе не було більше головним чинником, і незважаючи на постачання удосконалених літаків, таких як Месершміт Me262 і Me163, боєздатність сил падала через нестачу палива, недостатність виробничих потужностей і відсутність навчених пілотів.
Холодна війна
Люфтваффе було розпущено в серпні 1946 року.
Люфтваффе було створено знов після приєднання ФРН до НАТО у 1955 р. Більшість літальних апаратів, які використовувало Люфтваффе, було розроблено в США і виготовлено в Німеччині за ліцензією. На фюзеляжі літаки мали знак залізного хреста, на кілі — зображення прапора ФРН.
Багато відомих пілотів-винищувачів, які були у Люфтваффе під час Другої світової війни, стали пілотами військової авіації ФРН і пройшли навчання в США на сучасній техніці. Серед них Еріх Гартманн, ас з найбільшим рахунком (352 збитих літаків), Герхард Баркхорн (301), Гюнтер Ралль (275) і Йоганнес Штайнгофф (176). Штайнгофф, літав на реактивному Ме-262 і зазнав тяжкої аварії на ньому, а згодом став головнокомандувачем Люфтваффе, Гюнтер Ралль був наступником. Гартманн пішов у відставку в чині полковника у 1970 р.
Протягом 1960-х «криза Старфайтера» була великою проблемою в Німеччині, оскільки багато пілотів винищувача Lockheed F-104 Starfighter зазнали аварії. У Люфтваффе 292 з 916 Старфайтерів потерпіли аварії, забравши життя 115 пілотів. Західна німецька публіка вірила в те, що Старфайтер був ненадійним і називала його «творець вдів» (нім. Witwenmacher), літаюча труна (нім. fliegender Sarg) і «цвях у ґрунті» (нім. Erdnagel).
Штайнгофф і його заступник Ралль звернули увагу на те що в інших країнах Старфайтер виявляється набагато безпечнішим — Іспанія не втратила жодного у той самий час. Американські фахівці перекладали відповідальність за аварії на практику агресивних польотів і польотів на дуже малих висотах німецькими пілотами. Штайнгофф і Ралль вирушили в США для навчання інструкторами Lockheed, і помітили деякі специфічні особливості в навчанні, які могли створити ситуації для нещасних випадків. Штайнгофф і Ралль негайно змінили навчальний курс для пілотів Старфайтерів, і кількість нещасних випадків швидко зменшилась до таких же або кращих, ніж в військово-повітряних силах інших країн. Незважаючи на покращення ситуації, Старфайтери було замінено в Німеччині раніше, ніж в інших країнах.
На початку червня 1979 р. Люфтваффе стала отримувати винищувачі-бомбардувальники Panavia Tornado. Всього було отримано 212 літаків.
Об'єднання Німеччини
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/da/Bundeswehr_Kreuz.svg/640px-Bundeswehr_Kreuz.svg.png)
Військово-повітряна служба НДР (нім. Luftstreitkräfte der NVA) була приєднана до Люфтваффе після об'єднання Німеччини у жовтні 1990. Через те, що в НДР стояли на озброєнні літаки виробництва Східного блоку, такі як Су-17, МіГ-21, МіГ-23 і винищувачі МіГ-29, більша частина обладнання яких була не сумісна із західнонімецьким обладнанням НАТО, тому вони були виведені з експлуатації і продані або передані новим членам НАТО в Східній Європі, таким як Польща і країни Балтії.
Техніка та озброєння
Модель літака/Тип | Фото | Країна походження | Призначення | Варіації | Кількість | Примітки |
---|---|---|---|---|---|---|
Бойові літаки | ||||||
Panavia Tornado | ![]() |
винищувач-бомбардувальник
розвідник-бомбардувальник |
Panavia Tornado IDS
Panavia Tornado ECR |
86[2]
|
З доповіді Міноборони ФРН на 2 грудня 2015 року ПС ФРН мають у своєму розпорядженні 93 літаки Tornado. З них 66 знаходяться в експлуатації, а здатних виконувати бойові завдання лише 29. | |
F-18 | ![]() |
![]() |
Винищувач-бомбардувальник | F/A-18E/F
EA-18G |
30 (план)
15 (план) |
Планується придбати 45 літаків- носіїв ядерної зброї на заміну Panavia Tornado[3] |
F-35 Lightning II | ![]() |
![]() |
Винищувач | F-35A | 0/35 | 35 на замовлення[4] |
Eurofighter Typhoon | ![]() |
![]() |
багатоцільовий винищувач
навчальний винищувач |
Tranche 1 | 123[5] | Всього замовлено 180.[5]. З доповіді Міноборони ФРН на 2 грудня 2015 року ПС ФРН мають у своєму розпорядженні всього 55 літаків здатних виконувати бойові завдання.[6]. У листопаді 2020 року стало відомо, що ВПС Німеччини планують отримати додатково 98 літаків[3] |
Транспортні і пасажирські літаки | ||||||
Transport Allianz C.160 Transall | ![]() |
![]() |
середній військово-транспортний літак | 53[2] | ||
Airbus A310 | ![]() |
![]() |
пасажирський | Airbus A310 | 1[2]
4[2] |
створені на базі Airbus A310 |
Airbus A319 | ![]() |
пасажирський | 2[2] | |||
Airbus A340 | ![]() |
![]() |
VIP Транспорт | 2[2] | ||
Airbus A400M | ![]() |
![]() |
транспортний | 5[5]. | план 53 літаки[5]. | |
Bombardier Global Express | ![]() |
![]() |
адміністративний літак | модель Global 5000 | 4[2] | |
Навчальні літаки | ||||||
Raytheon T-6 Texan II | ![]() |
![]() |
навчально-тренувальний | 69[2] | ||
Northrop T-38 Talon | ![]() |
![]() |
навчально-тренувальний | 40[2] | ||
Гелікоптери | ||||||
Sikorsky CH-53 | ![]() |
![]() |
важкий транспортний гелікоптер
пошуково-рятувальний |
Sikorsky CH-53G/GA | 64[2]
|
вироблялися за ліцензією в Німеччині. |
CH-47 Chinook | ![]() |
![]() |
Важкий Гелікоптер | CH-47F Block II | 60 | Німеччина замовила для своїх ВПС в кількості 60 гелікоптерів CH-47F Block II.
https://mil.in.ua/uk/news/nimechchyna-zamovlyaye-60-gelikopteriv-chinook/ |
Eurocopter H145M | ![]() |
![]() |
багатоцільовий гелікоптер | 15[2] | ||
Eurocopter AS 532 | ![]() |
![]() |
VIP гелікоптер | 3[2] | ||
БПЛА | ||||||
RQ-4 Global Hawk | ![]() |
розвідувальний БПЛА | Euro Hawk | 1 | ||
IAI Heron | ![]() |
розвідувальний БПЛА | 3[7] | |||
ППО | ||||||
FIM-92 Stinger | ![]() |
![]() |
ПЗРК | Fliegerfaust 2 Stinger | FIM-92 Stinger виробляється за ліцензією компанією EADS в Німеччині. | |
MANTIS | ![]() |
![]() |
зенітно-артилерійський комплекс | 2[2] | ||
Wiesel 2 Ozelot | ![]() |
![]() |
самохідний зрк | 10[2] | на основі FIM-92A Stinger | |
MIM-104F Patriot | ![]() |
![]() |
зенітний ракетний комплекс | PAC-3 | 12[2] |
Див. також
Примітки
Посилання
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.