Loading AI tools
населений пункт у Росії З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Мінья́р — місто (з 1943 року) в Росії, районного підпорядкування Ашинського району Челябінської області. Населення складає 9652 осіб (2015).
місто Міньяр | |||||
---|---|---|---|---|---|
рос. Миньяр | |||||
| |||||
![]() | |||||
Країна | ![]() | ||||
Суб'єкт Російської Федерації | Челябінська область | ||||
Муніципальний район | Ашинський район | ||||
Код ЗКАТУ: | 75209503000 | ||||
Код ЗКТМО: | 75609103001 | ||||
Основні дані | |||||
Час заснування | 1771 | ||||
Статус міста | 1943 | ||||
Населення | ▼ 9 652 (2015) | ||||
Площа | 132 км² | ||||
Поштові індекси | 456007 | ||||
Телефонний код | +7 35159 | ||||
Географічні координати: | 55°04′00″ пн. ш. 57°33′00″ сх. д. | ||||
Часовий пояс | UTC+5 | ||||
Висота над рівнем моря | 165 м | ||||
Вебсторінка | gorod-minyar.ru | ||||
Мапа | |||||
| |||||
|
Місто розташоване в мальовничому місці злиття річок Міньяр і Сім в західній частині Південного Уралу, за 350 км від Челябінська, за 125 км від Уфи по автодорозі.
Підприємства — ТОВ «Волготрансстройкомплект-Біянка» (щебеневий завод), ТОВ «Міньярський кар'єр» (щебеневий кар'єр), Міньярська філія ТОВ «Уральський механічний завод».
Залізнична станція на гілці Уфа-Челябінськ.
Популярний гірськолижний центр (3 підйомника, кілька трас, можливості для фрірайду). Затишно і з комфортом можна розміститися як на ГЛЦ (гірськолижний центр), так і в приватному секторі. Вільний доступ як по залізничних коліях, так і автотранспортом.
1 версія. Свою назву місто отримало від башкирської назви річки Міньяр (башк. Меңъяр, тисяча обривів (мең — «тисяча», яр — «берег»)).
У «Золотій книзі» сімських гірських інженерів і техніків народження Міньярського Заводу зв'язується з наступними даними: "Симбірські купці і промисловці І. Б. Твердишев і І. С. Мясников слідом за заснуванням мідеплавильних заводів, розвідавши багаті родовища залізних руд, засновують в 1775 році першу чавуноливарний завод Катав-Іванівський, потім в 1758 році Усть-Катавський переробний завод, в 1761 році Сімскій доменний, в 1771 році Міньярський переробний "[1]. Та ж дата, тобто 1771, вказується в книзі златоустовських краєзнавців В. Швецова і К. Петрова «Про розвиток та заснування заводів Сімського гірничого округу». В Оренбургському обласному державному архіві зберігається Указ Берг-колегії від 6 травня 1771, виданий у відповідь на прохання симбірського промисловця Мясникова про дозвіл на споруду залізноробного заводу на місці злиття річок Сім і Миньяр, за 17 верст від Сімського заводу. У «Збірнику статистичних зведенні по Уфімської губернії» том X сказано: «Заводи гірничозаводської зони Південного Уралу розпадалися на 2 великі групи: Сімська група з Сімським доменним заводом і поселенням при ньому виниклому в 1761 році і Міньярський переробний з поселенням при ньому виниклому в 1771 р. У другу групу увійшли Катав-Іванівський (засн. в 1755 р) і Юрюзань-Іванівський (засн. в 1758 р)».
Датою виникнення поселення Миньяр слід вважати 1771 рік, а 1784 є датою введення в лад Міньярського залізоробного заводу.
1931[2] | 1939[2] | 1959[3] | 1967[2] | 1970[4] | 1979[5] | 1989[6] |
---|---|---|---|---|---|---|
6500 | ↗9800 | ↗15 389 | ↗16 000 | ↘13 512 | ↘12 486 | ↗12 930 |
1992[2] | 1996[2] | 1998[2] | 2002[7] | 2003[2] | 2005[2] | 2006[2] |
↗13 000 | ↘12 500 | ↘12 200 | ↘11 032 | ↘11 000 | ↘10 600 | ↘10 400 |
2007[2] | 2008[8] | 2009[9] | 2010[10] | 2011[11] | 2012[12] | 2013[13] |
↘10 300 | ↗10 407 | ↘10 180 | ↗10 194 | ↘10 141 | ↘10 037 | ↘9940 |
2014[14] | 2015[15] | 2016[16] | 2017[17] | |||
↘9766 | ↘9652 | ↘9459 | ↘9342 |
В районі вокзалу Миньяра знаходиться пам'ятник природи Челябінської області Червона скеля. З неї відкривається гарний краєвид на селище «Новобудова» в Міньярі.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.