Loading AI tools
американська акторка, режисерка, сценаристка та співачка (1931-2005) З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Анна Марія Луїза Італіяно, відома як Енн Бенкрофт (англ. Anne Bancroft; 17 вересня 1931 — 6 червня 2005) — американська акторка, режисерка, авторка сценаріїв та співачка. Лауреатка премій «Оскар», двох премій «Золотий глобус», двох премій «Тоні» та двох «Еммі». Пов'язана з методикою акторської школи Лі Страсберга, де вирізнялась універсальністю акторської гри. Одна з небагатьох акторок, які отримали провідні нагороди за ролі в кіно («Оскар» і «Золотий глобус»), театрі («Тоні») та на телебаченні («Еммі»). За внесок у кіномистецтво удостоєна зірки на Голлівудській алеї слави[9].
Енн Бенкрофт | ||||
---|---|---|---|---|
англ. Anne Bancroft | ||||
![]() | ||||
Енн Бенкрофт | ||||
Ім'я при народженні | Анна Марія Луїзі Італіяно | |||
Народилася | 17 вересня 1931[1][2][…] Бронкс, Нью-Йорк, Нью-Йорк, США[3] | |||
Померла | 6 червня 2005[4][1][…] (73 роки) Нью-Йорк, Нью-Йорк, США[5] або Мангеттен, Нью-Йорк, Нью-Йорк, США | |||
Поховання | Kensico Cemeteryd[3] | |||
Національність | італійці США[6] | |||
Громадянство | ![]() | |||
Діяльність | кіноакторка, акторка озвучення, сценаристка, кінорежисерка, характерна акторка, акторка театру, телеакторка | |||
Alma mater | Каліфорнійський університет в Лос-Анджелесі, Акторська студіяd, Американська академія драматичного мистецтва (1950)[7], Середня школа Христофора Колумбаd і HB Studiod | |||
Вчителі | Herbert Berghofd[8] | |||
Роки діяльності | 1951 — 2005 | |||
Чоловік | Мартін Мей | |||
Діти | Майкл Брукс | |||
IMDb | nm0000843 | |||
Нагороди та премії | ||||
| ||||
![]() | ||||
Народилася в Бронксі, Нью-Йорк, у родині італійських емігрантів: телефонного оператора Майкла Італіяно (1906—2001) та швачки Мілдред ді Наполі (1908—2010). Енн спершу отримала католицьке виховання та закінчила середню школу в Бронксі в 1948 році, а потім навчалася в Американській академії драматичного мистецтва та в Акторській студії Лі Страсберга в Нью-Йорку.
Початок акторської кар'єри Анни Італіяно у Голлівуді не був блискучим: вона покинула Голлівуд через погану якість ролей і повернулася до Нью-Йорку. У 1952 році акторка підписала контракт з компанією «20th Century Fox» і стала зніматися на телебаченні під псевдонімом Анна Марно. Та для кіно такий псевдонім був дуже специфічним, і кіностудія запропонувала їй на вибір кілька псевдонімів і вона вибрала Бенкрофт.
Її дебютним фільмом став кінофільм «Не треба стукати». Після кількох ролей у фільмах категорії «Б» молода акторка в 1958 році отримує на Бродвеї свою першу премію Тоні за виставу «Двоє на гойдалці», де зіграла з Генрі Фондою. По цьо́му були сценічна та кіноверсія «Створи чудо», і «Оскар» за найкращу жіночу роль. У 1962 році вона успішно виступила на Бродвеї в постановці «Матінка Кураж та її діти» за п'єсою Бертольта Брехта[10].
У 1961 році на репетиції вар'єте-шоу Перрі Комо Бенкрофт познайомилася з режисером і продюсером Мелом Бруксом, з яким через три роки одружилася. У 1972 році народила сина Максиміліана, що став письменником і сценаристом.
Другу номінацію премії Американської кіноакадемії Енн Бенкрофт отримала в 1965 році; згодом вона ще чотири рази номінувалася на престижну нагороду американської Академії кіномистецтва.
У 1967 році Енн Бенкрофт виконала одну з найвідоміших своїх кіноролей — місіс Робінсон в драмі Майка Ніколса «Випускник». Це був фільм, що став ключовим для 1960-х, свою першу велику роль тут зіграв Дастін Гоффман. Бенкрофт втілила подругу матері наївного випускника коледжу, яка методично домагається любові ровесника власної дочки. Про цю роботу Бенкрофт у кількох інтерв'ю говорила, що роль затьмарила всі її інші роботи. Роль принесла їй премію «Золотий глобус», а також номінації на «Оскар» і «BAFTA». Проте, характерним образом Бенкрофт стає роль «літньої жінки», хоча Бенкрофт була всього на 6 років старша за Гоффмана.[9]
У 1980 році Енн Бенкрофт дебютувала як режисерка і сценаристка у фільмі «Товстун» з Домом Делуїзом у головній ролі. У 1981 році затверджена на роль Джоан Кроуфорд у фільмі «Мамочко, дорога», але після кількох годин зйомок відмовилась від зйомок і була замінена Фей Данавей. Бенкрофт також відмовилася від ролі Аврори Грінвей у фільмі «Мова ніжності» (1983), який отримав п'ять премій «Оскар». Причиною стала гра в кінокартині «Бути чи не бути», де продюсером був її чоловік.
Енн Бенкрофт також зіграла у фільмах чоловіка, Мела Брукса, «Людина-слон» (1980) і «Черінг Кросс Роуд, 84» (1986), «Німе кіно» (1976) і «Дракула, мертвий і задоволений цим» (1995). У той же час вона періодично з'являлася на телебаченні, де за телефільм «Енні: Жінки в житті чоловіка» удостоїлася премії «Еммі», ставши однією з небагатьох акторок, які отримали провідні нагороди за ролі в кіно («Оскар» і «Золотий глобус»), театрі («Тоні») і телебаченні («Еммі»).
Енн Бенкрофт померла 6 червня 2005 від раку матки в одному з госпіталів Нью-Йорка у віці 73 років. Її смерть стала несподіванкою навіть для багатьох її друзів, оскільки вони не підозрювали, що вона смертельно хвора. Похована на цвинтарі в селі Валгалла в штаті Нью-Йорк поруч з батьком.
Рік | Українська назва | Оригінальна назва | Роль | |
---|---|---|---|---|
1952 | ф | Можна входити без стуку | Don't Bother to Knock | Лін Леслі |
1954 | ф | Деметрій і гладіатори | Demetrius and the Gladiators | Паула |
1957 | ф | Сумерки | Nightfall | Мері Гарднер |
1957 | ф | Неспокійна порода | The Restless Breed | Анжеліта |
1962 | ф | Та, що створила диво | The Miracle Worker | Енні Салліван |
1964 | ф | Пожирач гарбузів | The Pumpkin Eater | Джо Эрмітаж |
1965 | ф | Тонка нитка | The Slender Thread | Інга Дайсон |
1966 | ф | 7 Жінок | 7 Women | Доктор Картрайт |
1967 | ф | Випускник | The Graduate | місіс Робінсон |
1972 | ф | Молодий Вінстон | Young Winston | леді Дженні Черчілль |
1975 | ф | В'язень Другої авеню | The Prisoner of Second Avenue | Една Едісон |
1976 | ф | Німе кіно | Silent Movie | Енн Бенкрофт |
1976 | ф | Помада | Lipstick | Карла Бонді |
1976 | ф | Ісус із Назарета | Jesus of Nazareth | Марія Магдалина |
1977 | ф | Поворотний пункт | The Turning Point | Емма Джеклін |
1980 | ф | Людина-слон | The Elephant Man | місіс Кендаль |
1983 | ф | Бути чи не бути | To Be or Not to Be | Анна Бронскі |
1984 | ф | Гарбо розповідає | Garbo Talks | Естелль Рольф |
1986 | ф | Черінг Кросс Роуд, 84 | 84 Charing Cross Road | Гелен Ганф |
1988 | ф | Сентиментальна пісня | Torch Song Trilogy | мати Арнольда |
1991 | ф | Прогулянка по Бродвею | Broadway Bound | Кейт Джером |
1992 | ф | Любовний напій № 9 | Love Potion No. 9 | мадам Рут |
1992 | ф | Медовий місяць у Лас-Вегасі | Honeymoon in Vegas | Бі Сінджер |
1993 | ф | Повернення немає | Point of No Return | Аманда |
1993 | ф | Здатна на все | Malice | місіс Кеннсінджер |
1993 | ф | Містер Джонс | Mr. Jones | доктор Катаріна Холанд |
1994 | ф | Найстаріша з живих вдова конфедератів розповідає все | Oldest Living Confederate Widow Tells All | Люсі Марсден |
1995 | ф | Дракула: Мертвий і задоволений цим | Dracula: Dead and Loving It | мадам Успенська |
1995 | ф | Клаптикова ковдра | How to Make an American Quilt | Гледі Джо Клірі |
1995 | ф | Додому на свята | Home for the Holidays | Адель Ларсон |
1997 | ф | Солдат Джейн | G.I. Jane | Лілліан ДеХевен |
1998 | ф | Великі сподівання | Great Expectations | місс Нора Дінсмур |
1998 | мф | Мураха Антц | Antz | королева (голос) |
2000 | ф | Зберігаючи віру | Keeping the Faith | Рут Шарм |
2001 | ф | Сердцеїдки | Heartbreakers | Глорія, Барбара |
2003 | ф | Римська весна місіс Стоун | The Roman Spring of Mrs. Stone | Італійська графиня |
2008 | мф | Дельго | Delgo | Імператриця Седесса (голос) |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.