Кири́ло Васи́льович Діде́нко ( (4 червня 1907 , Великі Єрчики — 3 червня 1984 , Київ ) — український радянський скульптор ; член Спілки радянських художників України з 1944 року.
Коротка інформація Діденко Кирило Васильович, Народився ...
Закрити
У Вікіпедії є статті про інших людей із прізвищем
Діденко .
Народився 22 травня [ 4 червня ] 1907 (19070604 ) року в селі Великих Єрчиках (нині Білоцерківський район Київської області , Україна ). Протягом 1925—1927 років навчався у Київській художньо-індустріальній профшколі у Володимира Климова ; у 1927—1931 роках — у Вищому художньо-технічному інституті в Москві у викладачі Віри Мухіної і Йосипа Чайкова ; у 1932—1933 роках — в Інституті пролетарського образотворчого мистецтва в Ленінграді . Протягом 1927—1944 років мешкав у Москві .
Брав участь у німецько-радянській війні . Член ВКП(б) з 1946 року. Після війни працював у Києві . Жив у будинку по вулиці Радіальній , № 7/39. Помер у Києві 3 червня 1984 року.
Працював в галузі станкової та монументальної скульптури. Серед робіт портрети :
«Червоноармієць» (1927, 1937, 1947);
Володимира Маяковського (1935, гіпс , Державний музей Володимира Маяковського у Москві; 1937, бетон );
Володимир Ленін (1940, чавун , Тульський обласний художній музей );
генерал-лейтенанта О. О. Ігнатьєва (1941, майоліка ; 1943, гіпс);
«Автопортрет у пілотці» (1944, бабіт );
комісара партизанського з'єднання Захара Богатиря (1944, Національний музей історії України );
партизана-підривника Д. Чечені (1944);
Сидора Ковпака (1944, Національний музей історії України);
Петра Вершигори ;
Василя Бегми ;
комісара партизанського з'єднання Луки Кизі (1945);
Героя Радянського Союзу професора Петра Буйка (1945, гіпс, Національний музей історії України; 1965, оргскло );
архітектора Павла Альошина (1946);
Максима Горького (1946—1948, дерево , Спілка письменників України );
Володимира Маяковського (1947, бронза ; Національний художній музей України )[1] ;
командира партизанського з'єднання Олексія Федорова (1947, бронза, Національний художній музей України)[1] ;
художника Василя Касіяна (1947, майоліка);
художника Миколи Глущенка (1947);
художника Сергія Шишка (1948, гіпс);
письменника Петра Панча (1948);
письменника Семена Скляренка (1948, гіпс);
селекціонера Йосипа Магомета (1949);
бандуриста Павла Колесника (1955, гіпс, Бердянський художній музей );
Олександра Герцена (1957—1959, мармур );
«Тарас Шевченко» (1961, граніт , Шевченківський національний заповідник у Каневі );
організатора Червоного козацтва на Україні Віталія Примакова (1962, мармур , Національний музей історії України);
заступника штабу українського партизанського руху Л. Дрожжина (1963, гіпс);
лікаря-партизанки М. Маєвської (1965, оргскло);
козака Є. Богаченка (1967, гіпс);
художника Георгія Киянченка (1969, гіпс);
учасника громадянської війни полковника С. Бурменка (1970, гіпс);
Богдана Хмельницького ;
Данила Нечая .
монументальні роботи
Пам'ятник Володимиру Леніну на заводі «Ленінська кузня».
Погруддя Олексія Федорова в Дніпрі.
Брав участь у республіканських виставках з 1927 року, всесоюзних — з 1939 року. Персональна виставка відбулася у Києві у 1971 році.
Крім вище згаданих музеїв роботи скульптора зберігаються у Херсонському , Рівненському краєзнавчих музеях , Харківському художньому музеї .
Діденко Кирило // Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович . — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя , 1957. — Кн. 2, [т. 2] : Голинський — Зернов. — С. 520. — ISBN 5-7707-4049-3 . ;
Діденко Кирило Васильович // Українські радянські художники : довідник / відпов. ред. І. І. Верба . — Київ : Мистецтво , 1972. — С. 138. ;
Діденко Кирило Васильович // Словник художників України / відпов. ред. М. П. Бажан . — Київ : Головна редакція Української радянської енциклопедії , 1973. — 272 с. ;
Диденко, Кирилл Васильевич // Художники народов СССР. Биобиблиографический словарь в 6 томах / ответственный редактор Т. Н. Горина, главный составитель и библиограф О. Э. Вольценбург и другие — Москва: Издательство «Искусство», 1976. — Том 3 (Георгадзе—Елгин). С. 379 (рос.) ;
Діденко Кирило Васильович // Митці України : Енциклопедичний довідник / упоряд. : М. Г. Лабінський , В. С. Мурза ; за ред. А. В. Кудрицького . — К . : «Українська енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1992. — С. 213. — ISBN 5-88500-042-5 . [Архівовано з першоджерела 12 вересня 2022.] ;
Діденко Кирило Васильович // Мистецтво України : Біографічний довідник / упоряд.: А. В. Кудрицький , М. Г. Лабінський ; за ред. А. В. Кудрицького. — К . : «Українська енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1997. — С. 205. — ISBN 5-88500-071-9 . ;
Л. М. Гутник . Діденко Кирило Васильович // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України , НТШ . — К . : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України , 2007. — Т. 7 : Ґ — Ді. — 708 с. — ISBN 978-966-02-4457-3 .