Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Ве́нето (італ. Veneto), або Вене́ція — регіон Італії. Розташований на півночі країни. розподілена на провінції: Венеція (VE), Беллуно (BL), Падуя (PD), Ровіґо (RO), Тревізо (TV), Верона (VR) та Віченца (VI).
Венето | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
![]() | |||||
Регіон Італії | |||||
Адм. центр | Венеція | ||||
Найбільше місто | Венеція | ||||
Країна | ![]() | ||||
Провінції | Беллуно, Падуя, Ровіго, Тревізо, Венеція, Верона, Віченца | ||||
| |||||
Комуни | 581 | ||||
Офіційна мова | італійська венеційська ладинська німецька та інші | ||||
Населення | |||||
- повне | 4 917 521 (5) | ||||
- густота | 267 особи/км² (5) | ||||
Площа | |||||
- повна | 18 407 км² (8) | ||||
- ширина | 190 км | ||||
- довжина | 205 км | ||||
Висота | |||||
- середня | 180 м | ||||
- максимальна | 3343 м (гора Мармолада) | ||||
- мінімальна | 180 м | ||||
Часовий пояс | UTC+1 (взимку), UTC+2 (влітку) | ||||
ВВП | 167 млрд. євро (2) | ||||
- на душу населення | 33 500 євро | ||||
Дата заснування | 1970 | ||||
Президент | Лука Дзаїя (Ліга Півночі) з 13.04.2010 | ||||
Вебсайт | www.regione.veneto.it | ||||
- ISO 3166-2 | IT-34 | ||||
- NUTS | ITD3 | ||||
- ISTAT | 05 | ||||
![]() | |||||
![]() | |||||
|
Площа 18365 км², населення 4 962 499[1] осіб (2012).
Столиця — Венеція.
Найбільші річки: По (652 км), Адідже (410 км), П'яве (220 км).
Найбільше озеро: Ґарда. Найвищі гори: Мармолада (3342 м), Антелао (3265 м), Тофана ді Медзо (3243 м).
Національний парк Доломіті Беллунезі. Регіональні природні парки: Доломіті д'Ампеццо, Коллі Еуґаней, Ф'юме Сіле, Дельта дель По, Лессінія.
Пам'ятки історії й культури: Площа й собор Сан Марко, палац Дожів, канали, мости (усі — Венеція), Арена, собор Сан Дзено (Верона), базиліка (Віченца), Капелла дельї Скровеньї й церква Сант'Антоніо (Падуя), собор (Тревізо).
Типова страва — різі є бізі (рисовий суп с зеленим горошком та шинкою).
Типові вина — Амароне, Бардоліно, Каберне, Просекко ді Вальдобб'ядене, Соаве, Речото ді Соаве, Речото делла Вальполічелла, Вердуццо.
Венето — президентсько-парламентська представницька демократія. Президент регіону, якого зазвичай називають губернатором чи навіть дожем, в пам'ять про традиційного венеційського голову регіону, також є головою регіонального уряду. Законодавча влада здійснюється регіональною радою. Статут (який вперше був оприлюднений 22 травня 1971 року) використовує термін «люди» посилаючись на венеційців, але, як і у випадку з сардинцями, це не є правовим визнанням будь-яких відмінностей від інших громадян Італії. Більше того регіон не наділений формою автономії, яка порівнянна з рівнем сусідньої Фріулі-Венеція-Джулія та Трентіно-Альто-Адідже.[2] Ось чому багато муніципалітетів провели референдуми для приєднання до цих регіонів.
Традиційно, як дуже католицький регіон, Венето колись був центорм християнсько-демократичної партії, яка виграла рекордні 60.5 % голосів на загальноіталійських виборах 1948 року, а також набирала більше 50 % в опитуваннях на кожних загальнонаціональних і регіональних виборах, і керувала регіоном з моменту її створення в 1970—1994 роках. Після цього Венето була оплотом правоцентристської коаліції, яка керувала регіоном з 1995 року спочатку під керівництвом президента Джанкарло Галана (Forza Italia/People of Freedom) і, починаючи з 2010 року, Лука Дзайя (Ліга Венета-Лега Норд). На регіональних виборах 2015 р. «Ліга Венета-Лега Норд» виграла 40,9 % голосів (сума партійного списку та особистого списку Дзайя). За нею слідували три основні італійські партії того часу: Демократична партія (16,7 %), Рух п'яти зірок (10,4 %) та Forza Italia (6,0 %). На думку Роберта Патнема, «інституційна ефективність» регіонального уряду Венето вище, ніж в Італії, а «Венето» належить до «цивільної Півночі».[3]
Венеційський націоналізм — регіональний/націоналістичний політичний рух, який у 1970-х і 1980-х роках отримав значну популярність у Венето, вимагаючи більшої автономії, спеціального статуту чи навіть незалежності, а також сприяння венеційській культурі, мові та історії. Це політичний фон, на якому «Ліга Венета» була запущена в 1980 році. Виникли й інші націоналістичні угруповання, в тому числі Ліга Венета Републіка, Північно-Східний Проєкт та сепаратистська держава Венето, Венеційська незалежність та Plebiscito.eu, але вони ніколи не були такими популярними як Ліга Венето, яка була членом-засновником Лега Норд у 1991 році.
Венеційська Незалежність та інші подібні групи давно пропонують провести референдум про незалежність Венето від Італії. Після того, як у листопаді 2012 року регіональна рада затвердила резолюцію про самовизначення (з явним посиланням на референдум)[4][5], у квітні 2013 року було запропоновано законопроєкт референдуму.[6]
Plebiscite 2013 організував онлайн референдум без офіційного визнання 16-21 березня 2014 року.[7][8][9] За словами організаторів, участь у голосуванні взяло 63,2 % (2,36 млн виборців), а 89,1 % учасників (56,6 % всіх виборців) проголосували «за» проголошення автономії.[10][11] Проте декілька джерел новин заперечували ці результати, заявивши, що учасники склали не більше 135 000 (3,6 % виборців), ґрунтуючись на незалежній статистиці вебтрафіку.[12][13]
22 жовтня 2017 р. У Венето відбувся референдум з питань проголошення автономії: 57,2 % венеційців брали участь і 98,1 % проголосували «так».
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.