Loading AI tools
американська акторка, режисерка, сценаристка, посол доброї волі ООН З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Анджелі́на Джолі́ (англ. Angelina Jolie, МФА: [dʒoʊˈliː]; Анджеліна Джолі Войт (англ. Angelina Jolie Voight); нар. 4 червня 1975, Лос-Анджелес) — американська акторка, фотомодель, режисерка, амбасадорка доброї волі ЮНІСЕФ, володарка двох премій «Оскар» (2000, 2014), трьох премій «Золотий глобус» (1998, 1999, 2000).
Анджеліна Джолі | ||||
---|---|---|---|---|
англ. Angelina Jolie | ||||
![]() | ||||
2022 | ||||
Ім'я при народженні | англ. Angelina Jolie Voight | |||
Народилася | 4 червня 1975[1][2][…] (49 років) Лос-Анджелес, Каліфорнія, США[1] | |||
Національність | американка | |||
Громадянство | ![]() ![]() | |||
Релігія | Католицизм | |||
Діяльність | модель, акторка, філантропка | |||
Alma mater | Беверлі Гіллз (середня школа), Нью-Йоркський університет, Інститут театру і кіно Лі Страсберґаd і Tappan Zee High Schoold | |||
Заклад | ЮНІСЕФ | |||
Роки діяльності | 1982; з 1991 | |||
Чоловік | Джонні Лі Міллер (1996—1999) Біллі Боб Торнтон (2000—2003) Бред Пітт (2004—2016) | |||
Діти | 6 дітей | |||
Батьки | Джон Войт Маршелін Бертран | |||
Брати / сестри | Джеймс Гейвен | |||
Членство | Фонд Клінтона, U.S. Committee for Refugees and Immigrantsd (2007) і Рада з міжнародних відносин | |||
Провідні ролі | Лара Крофт Джейн Сміт Олімпія Евелін Солт Джіа Марія Каранджі | |||
IMDb | nm0001401 | |||
Автограф | ![]() | |||
Нагороди та премії | ||||
![]() | ||||
| ||||
![]() | ||||
![]() | ||||
Дебютувала в кіно 1982 року, зігравши у фільмі «У пошуках виходу». Однак стала відомою після ролі Лари Крофт у фільмах «Лара Крофт: Розкрадачка гробниць» (2001) та «Лара Крофт розкрадачка гробниць: колиска життя» (2003). Серед інших відомих робіт — «Містер і місіс Сміт» (2005), «Особливо небезпечний» (2008) та «Солт» (2010). Вона також зобразила одну з вічних — воїнесу Тену у фільмі Кіносесвіту Marvel «Вічні» (2021).[3][4]
У 2009, 2011 та 2013 роках, згідно із версією журналу Forbes, Джолі була визнана найвисокооплачуванішою акторкою Голівуду, заробивши за рік відповідно $27, 30 і 33 млн[5][6][7]. За підсумками 2019 року перебуває на 13-му місці рейтингу Forbes[8] серед найбільш високооплачуваних акторів (друга — серед жінок-акторок); її заробіток склав $35,5 млн (99-е місце в загальному рейтингу знаменитостей).[9]
Анджеліна Джолі[10] Войт народилася 4 червня 1975 року в лікарні «Сідерс-Синай»[en] (Лос-Анджелес, США) в сім'ї акторів Джона Войта та Маршелін Бертран.[11][12] Її хрещені батьки — актори Жаклін Біссет і Максиміліан Шелл.[13] Батькова лінія має німецьке та словацьке походження.[14] Також Джолі стверджує, що має корінне (ірокезьке) походження по лінії франко-канадської матері, але її батько це заперечує.[15]
Після розлучення з батьком 1976 року (яке офіційно оформили лише через два роки),[16] мати з дітьми переїхала до Нью-Йорка та зосередилася на вихованні дітей, відмовившись від акторських амбіції.[17] Бертран ростила дочку як католичку, але не вимагала ходити до церкви.[18] У дитинстві Джолі часто дивилася фільми з матір'ю, що підштовхнуло її до акторської кар'єри, а не успішність батька.[19] Коли їй було 6 років Бертран із її співмешканцем, режисером Біллом Дей, переїхали до Палісадеса, штат Нью-Йорк.[20] У 7 років зіграла невелику роль у фільмі Войта «У пошуках виходу» (1982).[21] У 11 років сім'я повернулася до Лос-Анджелеса.[22] Тоді Джолі вирішила стати акторкою та вступила до Театрального інституту Лі Страсберга, де навчалася протягом двох років і брала участь у декількох театральних виставах.[23]
Спочатку Джолі відвідувала середню школу Беверлі-Гіллз, де відчувала себе ізольованою від інших дітей зі заможних родин, бо її мати мала скромніший дохід. Її дражнили інші учні та цькували за надмірну худорлявість, носіння окулярів і брекетів.[24] Перші спроби стати моделлю, за наполяганням матері, виявилися невдалими.[25][26] Вона перевелася до альтернативної середньої школи Морено, де стала «панком-аутсайдером», носила повністю чорний одяг, практикувала мош і гралася з ножами зі своїм партнером-співмешканцем.[27] Джолі покинула заняття зі акторської майстерності й прагнула стати директором похоронного бюро,[28] відвідуючи домашні курси бальзамування.[29] У 16 років розірвала стосунки, завершила середню школу, винайняла квартиру та повернулася до навчання в театрі.[30][31] У 2004 році Джолі цей період згадувала так: «У глибині душі я все ще залишаюся — і завжди залишатимуся — просто панк-дитиною із татуюваннями».[32]
У підлітковому віці їй було емоційно важко спілкуватися з іншими людьми, тому вона завдавала собі тілесних ушкоджень. Про це акторка говорила: «З якоїсь причини ритуал порізати себе та відчувати біль, можливо, відчувати себе живою, відчувати певне звільнення, стало для мене терапією.»[33] Джолі також боролася з безсонням і розладом харчової поведінки.[34] Вона не приховує, що вживала наркотики, а до 20 років перепробувала «майже всі можливі наркотики», зокрема героїн.[35] Акторка страждала на депресію та двічі планувала покінчити життя — у 19 та 22 роки, коли намагалася найняти кілера, щоб убити її.[36] У 24 роки пережила нервовий зрив й акторку госпіталізували на 72 години до психіатричного відділення Медичного центру Каліфорнійського університету в Лос-Анджелесі.[37] Через два роки, після всиновлення першої дитини, психічний стан Джолі стабілізувався, пізніше заявивши: «Я знала, що, коли я присвятила себе Меддоксу, я більше ніколи не буду знов займатися саморуйнуванням».[38]
Джолі має складні стосунки з батьком, відколи він покинув її мати з немовлям.[39] За її словами, відтоді вони майже разом не проводили час, переважно лише перед пресою.[40] Коли разом грали ролі у фільмі «Лара Крофт: Розкрадачка гробниць» (2001) ненадовго примирилися, але їхні стосунки знову погіршилися.[41] Джолі звернулася до суду з проханням юридично прибрати своє прізвище Войт на користь середнього імені, яке вона вже давно використовувала як сценічний псевдонім. Її позов задовільнили 12 вересня 2002 року.[42] В інтерв'ю на каналі «Access Hollywood» Войт заявив про їхнє відчуження та стверджував, що акторка має «серйозні психічні проблеми».[43] Стосунки з ним розірвали й її мати та брат.[44] Вони не розмовляли шість з половиною років,[45] але почали відновлювати стосунки після смерті Бертрана від раку яєчника 27 січня 2007 року,[46][47] а через три роки оголосили про своє примирення.[48]
Джолі вирішила зайнятися професійною кар'єрою у 16 років. Вона ходила на різні прослуховування, але часто їй відмовляли через її похмурість.[49] Знялася в п'яти студентських фільмах свого брата, який навчався в приватній школі кінематографічного мистецтва університету Південної Кароліни, а також у кількох музичних кліпах як: «Stand by My Woman» Ленні Кравіца (1991), «Alta Marea» Антонелло Вендітті (1991), «It's About Time» The Lemonheads (1993) і «Rock and Roll Dreams Come Through» Міта Лофі (1993). 1993 року з'явилася на обкладинці альбому Widespread Panic «Everyday».[50] Пізніше почала навчатися у свого батька.[51]
Її дебют у професійній кар'єрі відбувся 1993 року у науково-фантастичному фільмі «Кіборг 2», де зіграла шпигунку-гіноїда Казеллу Різ. Джолі настільки розчарувалася у кінокартині, що не відвідувала знімальний майданчик упродовж року.[52] Після ролі другого плану в незалежному фільмі «Без доказів» (1995), вона зіграла свою першу велику роль у «Хакери» (1995). Критик «Нью-Йорк Таймс» Джанет Маслін писала, що героїня Джолі «виділяється … своєю похмурістю серед інших [колег-зірок], і є тією рідкісною жінкою-хакером, що зосереджено сидить за клавіатурою в прозорому топі».[53] Фільм хоч не став касовим у прокаті, але культовим після виходу на екрани.[54] Роль Джолі в стрічці вважається проривом.[55][56][57]
Після головної ролі в сучасній екранізації «Ромео і Джульєтти» «Любов — це все, що існує» (1996). Джолі з'явилася в роуд-муві «Місяць Мохаве» (1996). У фільмі «Оманливий вогонь» (1996) вона зіграла Леґс, волоцюгу, яка об'єднує чотирьох дівчат-підлітків проти вчителя, який їх сексуально домагався. Джек Метьюз з «Лос-Анджелес Таймс» писав про її гру: «Для створення цього персонажа знадобилося чимало вигадок, але Джолі, донька Джона Войта, має достатньо присутності, щоб подолати стереотип. Хоча історію розповідає Медді, Ноги є предметом і каталізатором.»[58]
1997 року Джолі знялася з Девідом Духовни в трилері «Зображаючи Бога», дія якого розгортається в злочинному світі Лос-Анджелеса. Фільм не був добре прийнятий критиками; критик «Чикаго Сан-Таймс» Роджер Еберт писав, що Джолі «знаходить певну теплоту в ролі, яка зазвичай є жорсткою та агресивною; вона здається занадто милою, щоб бути дівчиною [мафіозі], і, можливо, так воно і є».[59] Її гра, як прикордонниці в мінісеріалі CBS «Справжні жінки» (1997), стала ще менш успішною. Роберт Штраус для «The Philadelphia Inquirer» описав її як «жахливою, чотирисортною Скарлетт О'Хара, яка покладається на скреготливі зуби і надмірно надуті губи».[60] Джолі також знялася в кліпі Rolling Stones «Anybody Seen My Baby?» в ролі стриптизерки, яка покидає виступ посеред концерту, щоб блукати Нью-Йорком.[61]
Кар'єрні перспективи Джолі покращилися після здобуття премії «Золотий глобус» за роль у фільмі «Джордж Воллес» (1997), що розповідає про життя сегрегаційного губернатора Алабами і кандидата в президенти Джорджа Воллеса, якого зіграв Гері Сініз. Акторка зіграла другу дружину Воллеса, Корнелію. Лі Вінфрі з «The Philadelphia Inquirer» вважає її роль однією з найкращих у фільмі.[62] Стрічку позитивно сприйняли критики і вона отримала декілька нагород, серед яких «Золотий глобус» за найкращий мінісеріал або телевізійний фільм. Джолі також номінували на премію «Еммі».[63]
Джолі зіграла супермодель Джію Каранджі у фільмі «Джія» (1998) телеканалу HBO. У фільмі розповідається про руйнування життя і кар'єри Каранджі через її залежність від героїну, а також про її занепад і смерть від СНІДу в середині 1980-х років. Ванесса Венс з Reel.com ретроспективно зауважила: «Джолі здобула широке визнання завдяки ролі головної героїні Джії, і легко зрозуміти чому. Джолі несамовита у своєму зображенні, наповнюючи роль нервами, шармом і відчаєм, і її роль у цьому фільмі, цілком можливо, є найкрасивішою аварією поїзда, коли-небудь знятою на плівку».[64] Удруге поспіль Джолі отримала нагороду «Золотий глобус» і була номінована на премію «Еммі». Вона також отримала свою першу нагороду Гільдії кіноакторів.[65]
За акторськими методами Лі Страсберга, Джолі воліла залишатися в образі в перервах між сценами в багатьох своїх ранніх фільмах. Під час зйомок фільму «Джіа» вона сказала своєму чоловікові, Джонні Лі Міллеру, що не зможе йому зателефонувати: «Я би сказала йому: „Я самотня, я помираю, я лесбіянка, я не побачу тебе тижнями“».[64] Після завершення знімання, вона ненадовго покинула акторську кар'єру, бо відчула, що їй «нічого більше віддати».[66] Вона розійшлася з Міллером і переїхала до Нью-Йорка, де відвідувала вечірні заняття в Нью-Йоркському університеті, вивчаючи режисуру та сценаристику.[67] Натхненна перемогою на премії «Золотий глобус» за роль Джорджа Воллеса та позитивним сприйняттям фільму «Джіа» критиками, Джолі відновила свою кар'єру.[68]
Після фільму «Пекельна кухня» (1998) Джолі повернулася на екран у фільмі «Мінливості кохання» (1998) у складі ансамблю, до якого входили Шон Коннері, Джилліан Андерсон і Раян Філліпп. Фільм отримав переважно позитивні відгуки, і Джолі особливо хвалили; критик зі «San Francisco Chronicle» Пітер Стек писав: «Джолі, яка працює над переписаною роллю, є сенсацією в ролі відчайдушної клубної гравчині, яка дізнається правду про те, на що вона готова піти на ризик».[69] Вона отримала нагороду за прорив у кіно від Національної ради кінокритиків.[70]
За роль пацієнтки психіатричної лікарні в драмі «Перерване життя» (1999) здобула всі основні премії «сезону кінонагород», зокрема «Оскар» як найкраща акторка другого плану.
У 2001—2003 роках грала Лару Крофт у бойовиках «Лара Крофт: Розкрадачка гробниць» та «Лара Крофт: Розкрадачка гробниць. Колиска життя». В епічному фільмі Олівера Стоуна «Александр» (2004) виконала роль Олімпіади Емірської.
У бойовику «Містер і місіс Сміт» (2005) грала головну роль разом зі своїм майбутнім чоловіком Бредом Піттом. За роль матері, яка намагається знайти свого зниклого сина, в драмі «Підміна» була номінована на всі головні премії «сезону кінонагород», зокрема «Оскар» як найкраща акторка.
У 2008—2016 роках озвучувала Тигрицю в серії мультфільмів «Панда Кунг-фу». У 2014—2019 роках грала Малефісенту в фентезі-фільмах «Чаклунка» та «Чаклунка: Повелителька темряви». Джолі повернеться до цієї ролі у третій частині серії.
Як режисерка поставила п'ять драматичних фільмів: «У краю крові та меду» (2011), «Нескорений» (2014), «Біля моря» (2015), «Спочатку вони вбили мого батька» (2017), «Без крові» (2024).
У 2024 році повернулась на великий екран з роллю оперної співачки Марії Каллас у біографічному фільмі «Марія».
З 14-ти років Джолі мала серйозні стосунки з хлопцем упродовж двох років. Її мати дозволила їм жити разом в її домі, про що Джолі пізніше розповіла: «Або я буду безрозсудною на вулиці з моїм хлопцем, або він буде зі мною в моїй спальні з моєю мамою в сусідній кімнаті. Вона [про матір] зробила вибір, і тому я продовжила ходити до школи кожного ранку, і безпечно вивчала мої перші стосунки.»[71] Вона порівнювала стосунки зі шлюбом за емоційною напруженістю та сказала, що розрив змусив її присвятити себе акторській кар'єрі у 16 років.[72]
Упродовж зйомок фільму «Хакери» (1995 рік) Джолі мала роман з британським актором Джонні Лі Міллером — її першим коханцем після стосунків в її ранньому підлітковому віці.[73] Після закінчення виробництва вони не підтримували зв'язок протягом багатьох місяців, але врешті-решт возз'єдналися і одружилися невдовзі після цього у березні 1996 року. На своєму весіллі вона була у чорних гумових штанах і білій футболці, на якій вона написала ім'я нареченого своєю кров'ю.[74] Попри те, що їхні стосунки остаточно закінчилися наступного року, Джолі зберегла хороші взаємини з Міллером, якого вона назвала «надійним чоловіком і надійним другом».[75] Їхнє розлучення, яке ініціювала Джолі у лютому 1999 року, завершилося незадовго до того, як вона знову одружилася наступного року.[76][77]
Перед одруженням з Міллером, Джолі почала стосунки з акторкою і моделлю Дженні Шиміцу на зйомках фільму «Помилковий вогонь» (1996 рік). Пізніше вона сказала: «Я, ймовірно, одружилася би з Дженні, якби не вийшла заміж за мого нареченого. Я закохалася в неї в першу секунду, коли її побачила.»[78] За словами Шиміцу, їхні стосунки тривали декілька років і продовжувалися навіть тоді, коли Джолі перебувала в романтичних стосунках з іншими людьми.[79] Коли у 2003 році її запитали, чи вона бісексуальна, Джолі відреагувала: «Звісно. Якби я завтра закохалася у жінку, чи почувалася би я так, що це нормально хотіти поцілувати і доторкнутися до неї? Якби я закохалася у неї? Безперечно! Так!»[80]
Після двомісячного залицяння, Джолі одружилася з актором Біллі Бобом Торнтоном 5 травня 2000 року в Лас-Вегасі. Вони познайомилися на зйомках фільму «Керуючи польотами» (1999 рік), але тоді не мали стосунків, оскільки Торнтон був заручений з акторкою Лорою Дерн, а Джолі, як повідомлялося, зустрічалася з актором Тімоті Гаттоном, її колегою з фільму «Зображаючи Бога» (1997 рік).[77] Унаслідок їхніх частих публічних заяв про пристрасть і через жести кохання — найвідомішим з яких було носіння медальйонів з кров'ю одне одного на шиях — їхній шлюб став улюбленою темою розважальних засобів масової інформації.[81] У березні 2002 року Джолі і Торнтон оголосили про всиновлення дитини з Камбоджі, але несподівано розійшлися через три місяці після цього.[82] Їхнє розлучення завершилося 27 травня 2003 року. Коли її запитали про раптовий розрив їхнього шлюбу, Джолі заявила: «Це також застукало мене зненацька, тому що за одну ніч ми повністю змінилися. Я думаю, що одного дня ми просто не мали нічого спільного. І це лякає, але… Я думаю, що це може трапитися, коли ви зв'язуєтеся і ще не знаєте себе.»[83]
Джолі потрапила в широковідомий голлівудський скандал, коли її звинуватили в тому, що вона спричинила розлучення акторів Бреда Пітта і Дженніфер Еністон у жовтні 2005 року. Вона розповіла, що закохалася у Пітта під час зйомок фільму «Містер і місис Сміт» (2005 рік), але відкинула звинувачення у романі з ним,[84] сказавши: «Бути близькою з одруженим чоловіком, коли мій власний батько зраджував моїй мамі, це не те, що я можу пробачити. Я би не могла дивитися на себе зранку, якби я це зробила. Мене би не приваблював чоловік, який би зрадив своїй дружині.»[80] Джолі і Пітт публічно не коментували характер своїх стосунків до січня 2006 року, коли вона підтвердила, що вагітна його дитиною.[85]
Упродовж їхніх дванадцятирічних стосунків пару називали «Бранджеліною» — злиття слів, яке придумали розважальні медіа — і вони були об'єктом висвітлення в засобах масової інформації у всьому світі.[86] Лоррейн Алі з Los Angeles Times заявила, що вони стали однією з найгламурніших пар Голлівуду.[87] Перед тим, як у квітні 2012 року вони оголосили про свої заручини, їхня сім'я збільшилася до шести дітей, трьох з яких всиновили.[88] Джолі і Пітт одружилися 23 серпня 2014 року в їхньому шато Міраваль в Коррані, що на півдні Франції.[89] Після цього вона взяла собі прізвище «Джолі-Пітт».[90] Пара розійшлася у вересні 2016 року після двох років шлюбу. У своїй заяві про розлучення Джолі просила опіку над їхніми дітьми.[91] 11 листопада 2018 року між Джолі і Піттом була затверджена нова угода про опіку.[92] 12 квітня 2019 року шлюб розірвали за рішенням суду.[93]
У Джолі шестеро дітей: три сини і три дочки. Троє з них — прийомні, а ще троє — біологічні.
10 березня 2002 року Джолі всиновила свою першу дитину,[94] семимісячного Меддокса Шивана,[95] з дитячого будинку в Баттамбанзі, Камбоджа.[96] Він народився 5 серпня 2001 року під ім'ям Рат Вібол[97] у місцевому селі.[75] Після двох візитів у Камбоджу — під час зйомок фільму «Лара Крофт — розкрадачка гробниць» (2001 рік) і польової місії УВКБ ООН — Джолі повернулася у листопаді 2001 року зі своїм чоловіком, Біллі Бобом Торнтоном, де вони зустрілися з Меддоксом, після чого подали заяву на його всиновлення.[98] Процес усиновлення тимчасово зупинили наступного місяця, коли уряд США заборонив усиновлення з Камбоджі через звинувачення в торгівлі дітьми..[98] Хоча посередницю Джолі з усиновлення засудили за шахрайство з візами і відмивання грошей, всиновлення нею Меддокса визнали законним.[99] Після завершення процесу вона взяла його під опіку в Намібії, де знімалася у фільмі «За межею» (2003 рік).[98] Джолі і Торнтон разом оголосили про всиновлення, але вона всиновила Меддокса сама,[82][100] і ростила його як мати-одиначка, оскільки вони розійшлися через три місяці після цього.[82][101]
6 липня 2005 року Джолі удочерила дівчинку, шестимісячну Захару Марлі, з дитячого будинку в Аддис-Абебі, Ефіопія.[102][103] Захара народилася 8 січня 2005 року під ім'ям Ємсрах в Авасі.[104][105] Спочатку Джолі думала, що Захара є сиротою СНІДу[106] через офіційне показання її бабусі,[107] але після цього її біологічна мати виступила в медіа. Вона пояснила, що покинула свою сім'ю, коли Захара захворіла, і сказала, що вона подумала, що Захарі «дуже пощастило» через те, що її удочерила Джолі.[104] Джолі супроводжував її партнер, Бред Пітт, коли вона вирушила до Ефіопії, щоб взяти Захару під опіку.[102] Після цього вона відзначила, що вони разом вирішили удочерити дитину з Ефіопії,[108] вперше відвідавши країну на початку того року.[109] Після того, як Пітт оголосив про свій намір усиновити її дітей,[110] вона подала петицію про законну зміну їхнього прізвища з Джолі на Джолі-Пітт, яку задовольнили 19 січня 2006 року.[105] Після цього Пітт усиновив Меддокса і Захару.[111]
Щоб спробувати уникнути безпрецедентного ажіотажу медіа навколо їхніх стосунків, Джолі і Пітт вирушили до Намібії для появи на світ їхньої першої біологічної дитини.[86] 27 травня 2006 року вона народила донечку, Шайло Нувель, у Свакопмунді.[112] Вони продали перші фотографії Шайло через дистриб'ютора «Getty Images» з метою благодійності, аніж для того, щоб дозволити папараці зробити ці дорогоцінні фотографії.[111] People і Hello! придбали права на фотографії в Північній Америці і Великій Британії за $4,1 і $3,5 мільйони відповідно, що стало рекордом у фотожурналістиці знаменитостей на той час,[113] а весь прибуток пожертвували ЮНІСЕФ.[114]
15 березня 2007 року Джолі всиновила хлопчика, трирічного Пакса Тьєна, з дитячого будинку в Хошиміні, В'єтнам.[115] Він народився 29 листопада 2003 року під ім'ям Фам Куанг Шанг у Хошиміні, де його покинула біологічна мати одразу після народження.[116] Після відвідин дитячого будинку разом із Піттом у листопаді 2006 року, Джолі подала заяву на всиновлення як мати-одиначка, тому що в'єтнамські правила всиновлення забороняють неодруженим парам спільно всиновлювати дитину.[115] Після їхнього повернення до США, вона подала петицію про зміну прізвища її сина з Джолі на Джолі-Пітт, яку задовольнили 31 травня 2007 року.[117] Після цього, 21 лютого 2008 року, Пітт усиновив Пакса.[118]
У травні 2008 року на Каннському кінофестивалі Джолі підтвердила, що чекає на двійню. Вона провела два тижні у прибережній лікарні у Ніцці, Франція, а репортери і фотографи зібралися зовні на набережній.[119] 12 липня 2008 року вона народила сина, Нокса Леона, і дочку, Вів'єн Маршелін. Перші фотографії Нокса і Вів'єн продали разом People і Hello! за $14 мільйонів — найдорожчі фотографії знаменитостей в історії. Весь прибуток пожертвували фонду Джолі-Пітт.[120]
16 лютого 2013 року, у віці 37-ми років, Джолі перенесла превентивну двобічну мастектомію після того, як дізналася, що через дефектний ген BRCA1 ризик розвитку раку молочної залози у неї становить 87 %.[121] Її сімейний анамнез за материнською лінією вимагав генетичного тестування на мутації генів BRCA: її мати, акторка Маршелін Бертран, мала рак молочної залози і померла від раку яєчників, через який також померла бабуся Джолі.[122][123] Її тітка, в якої виявили аналогічний дефект гена BRCA1, померла від раку молочної залози через три місяці після того, як Джолі перенесла операцію.[124] Після мастектомії, яка знизила її шанси на розвиток раку молочної залози до менш ніж 5 %, Джолі провели реконструктивну операцію з використанням імплантатів і алотрансплантатів.[122] Через два роки, у березні 2015 року, після того, як результати щорічного тесту показали можливі ознаки ранніх стадій раку яєчників, вона перенесла превентивну сальпінгоофоректомію, оскільки ризик розвитку раку яєчників у неї становив 50 % через таку ж генетичну аномалію. Попри замісну гормональну терапію, операція спричинила передчасну менопаузу.[123]
— Джолі про причини висловитися про свою мастектомію.[121]
Після завершення кожної операції, Джолі обговорювала про це в статтях, опублікованих The New York Times, з метою допомогти іншим жінкам ухвалювати усвідомлені рішення щодо їхнього здоров'я. Вона детально описала свій діагноз, операції і особистий досвід, а також розповіла про її рішення перенести превентивну операцію, щоб запобігти хворобі заради своїх шести дітей.[121][123][125] Також Джолі написала: «Що стосується мене, то я не стала почуватися жінкою менше. Мене підбадьорює те, що я зробила сильний вибір, який у жодному разі не применшує моєї жіночності.»[121]
Оголошення Джолі про її мастектомію набуло широкого розголосу і спричинило обговорення про мутації генів BRCA і генетичне тестування.[126] Її рішення було схвально прийнято різними громадськими діячами,[127] в той час як учасники кампаній в галузі охорони здоров'я вітали її зусилля щодо підвищення поінформованості про варіанти, що є в жінок, які входять до групи ризику.[128] Прозваний як «Ефект Анджеліни» на обкладинці журналу Time,[129] вплив Джолі призвів до «глобального і довготривалого» збільшення тестування на гени BRCA:[130] кількість звернень збільшилася втричі в Австралії і подвоїлася у Сполученому Королівстві, регіонах Канади та в Індії,[130][131][132] а також значно збільшилася в інших європейських країнах і США.[133][134][135] Дослідники з Канади і Сполученого Королівства з'ясували, що попри значне збільшення, відсоток носіїв мутацій залишився таким же, що означає, що повідомлення Джолі досягло тих, хто є в найбільшому ризику.[130] В своїй першій статті Джолі виступила за більшу доступність тестування на гени BRCA і відмітила високу вартість,[136] яку суттєво знизили після того, як Верховний суд США, рішенням від червня 2013 року, визнав недійсними патенти на гени BRCA, які належали компанії «Myriad Genetics».[137][138]
У 2013 році Анджеліна Джолі за видатні гуманітарні досягнення отримала Нагороду імені Джина Гершолта від Американської академії кінематографічних мистецтв і наук[139].
Королева Великої Британії Єлизавета II 10 жовтня 2014 року присвоїла Анджеліні Джолі титул дами за її гуманітарну діяльність, вручивши їй Великий хрест ордена святого Михайла і святого Георгія.[140]
Анджеліна Джолі стала лауреаткою премії Волл-стріт Джорнел — WSJ Innovator Awards 2015 за свою гуманітарну діяльність.[141]
На фоні Ізраїльского палестинского конфлікту підтримала Палестину. На своїй сторінці в Instagram написала: «Це навмисне бомбардування населення, яке потрапило в пастку, якому нікуди не втікти. Сектор Гази був в'язницею під відкритим небом майже десятиліття і швидко перетворюється на масове поховання 40 відсотків загиблих»[142] Після цих дописів її не підтримав батько, назвавши її дурною.[143]
30 травня 2014 року Анджеліна Джолі зізналася, що молиться за мир і єдність в Україні:
Я так переживаю, ми обидва в родині переживаємо, і молимось, аби в Україні був лад, аби ви були єдині. Знайте, я з вами. Я переживаю і молюся.»[144] Оригінальний текст (англ.) |
У пізнішому інтерв'ю вона заявила:
Я сподіваюся, мені не доведеться знімати про Україну кіно, подібне до «Країни крові та меду», яке я знімала про Боснію. Я щиро бажаю Україні, щоб ваша історія була менш кривавою і більш щасливою і, зрештою, щоб у вас нарешті настав лад.»[145] Оригінальний текст (англ.) |
На фоні повномасштабного вторгнення Росію в Україну 2022 року Анджеліна Джолі підтримала Україну. Разом з Управлінням Верховного комісара Організації Об'єднаних Націй у справах біженців вона займається організацією допомоги українським біженцям[146].
30 квітня 2022 року відвідала Львів, де відвідала переселенців з інших регіонів України, поранених дітей, які постраждали від ракетного удару окупантів по краматорському вокзалу, школу-інтернат.[147][148][149]
Фільми | |||
---|---|---|---|
Рік | Українською | Мовою оригіналу | Роль |
1982 | У пошуках виходу | Lookin' to Get Out | Тош |
1993 | Кіборг 2: Скляна тінь | Cyborg 2: Glass Shadow | Казела 'Каш' Різ |
1995 | Хакери | Hackers | Кейт «Acid Burn» Ліббі |
1996 | Місяць пустелі | Mojave Moon | Елеонор «Еллі» Рігбі |
1996 | Кохання — це все, що тут є | Love Is All There Is | Джіна Малакікі |
1996 | Хибний вогонь | Foxfire | Маргрет «Ніжки» Садовська |
1997 | Зображаючи Бога | Playing God | Клер |
1998 | Джіа | Gia | Джіа Марія Каранджі |
1998 | Пекельний котел | Hell's Kitchen | Глорія Макнірі |
1998 | Від серця граючись | Playing by Heart | Джоан |
1999 | Керуючи польотами | Pushing Tin | Мері Белл |
1999 | Влада страху | The Bone Collector | Амелія Донахью |
1999 | Перерване життя | Girl, Interrupted | Лайза Роу |
2000 | Викрасти за 60 секунд | Gone in Sixty Seconds | Сара «Свей» Вейланд |
2001 | Лара Крофт — розкрадачка гробниць | Lara Croft: Tomb Raider | Лара Крофт |
2001 | Спокуса | Original Sin | Джулія Рассел/Бонні Кастл |
2002 | Життя, чи щось таке | Life or Something Like It | Лані Керіган |
2003 | Лара Крофт — розкрадачка гробниць: Колиска життя | Lara Croft Tomb Raider: The Cradle of Life | Лара Крофт |
2003 | За межею | Beyond Borders | Сара Джордан Бофорд |
2004 | Забираючи життя | Taking Lives | Іллеана Скот |
2004 | Підводна братва | Shark Tale | Лола (голос) |
2004 | Небесний капітан і світ майбутнього | Sky Captain and the World of Tomorrow | капітан Френкі Кук |
2004 | Олександр | Alexander | Олімпія |
2005 | Містер та місіс Сміт | Mr. & Mrs. Smith | Джейн Сміт |
2006 | Хибна спокуса | The Good Shepherd | Кловер Вілсон |
2007 | Беовульф | Beowulf | мати Гренделя (голос) |
2007 | Сильне серце | A Mighty Heart | Маріан Перл |
2008 | Кунг-Фу Панда | Kung Fu Panda | Тигриця |
2008 | Особливо небезпечний | Wanted | Fox |
2008 | Підміна | Changeling | Крістін Коллінз |
2010 | Солт | Salt | Евелін Солт |
2010 | Турист | The Tourist | Еліс |
2011 | Панда Кунг-Фу 2 | Kung Fu Panda 2: The Kaboom of Doom | Тигриця |
2014 | Чаклунка | Maleficent | Чаклунка |
2015 | Біля моря | By the Sea | Ванесса |
2016 | Панда Кунг-Фу 3 | Kung Fu Panda 3 | Тигриця |
2019 | Чаклунка: Володарка темряви | Maleficent: Mistress of Evil | Малефісента |
2020 | Айван, єдиний і неповторний | The One and Only Ivan | Стелла |
2021 | Ті, хто бажають моєї смерті | Those Who Wish Me Dead | Ганна Фабер |
2021 | Вічні | The Eternals | Тена |
2024 | Панда Кунг-Фу 4 | Kung Fu Panda 4 | Тигриця |
2024 | Марія | Maria | Марія Каллас |
Телебачення | |||
Рік | Українською | Мовою оригіналу | Роль |
1997 | Справжні жінки | True Women | Джорджія Вірджинія Лоуші Вудс |
1997 | Джордж Уоллес | George Wallace | Корнелія Уоллес |
1998 | Джіа | Gia | Джіа Мері Каранджі |
Нагорода | Рік | Категорія | Назва | Результат |
---|---|---|---|---|
Оскар | 2000 | Найкраща жіноча роль другого плану | Перерване життя | Перемога |
2009 | Найкраща жіноча роль | Підміна | Номінація | |
2014 | Нагорода імені Джина Гершолта | Н/Д | Перемога | |
БАФТА | 2009 | Найкраща жіноча роль | Підміна | Номінація |
Еммі | 1998 | Найкраща акторка другого плану в мінісеріалі або телефільмі | Джордж Уоллес | Номінація |
Найкраща акторка в мінісеріалі або телефільмі | Джіа | Номінація | ||
Золотий глобус | 1998 | Найкраща жіноча роль другого плану — телебачення | Джордж Уоллес | Перемога |
1999 | Найкраща жіноча роль мінісеріалу або телефільму | Джіа | Перемога | |
2000 | Найкраща жіноча роль другого плану — кінофільм | Перерване життя | Перемога | |
2008 | Найкраща жіноча роль — драма | Сильне серце | Номінація | |
2009 | Підміна | Номінація | ||
2011 | Найкраща жіноча роль — комедія або мюзикл | Турист | Номінація | |
Премія Гільдії кіноакторів США | 1999 | Найкраща жіноча роль мінісеріалу або телефільму | Джіа | Перемога |
2000 | Найкраща жіноча роль другого плану | Перерване життя | Перемога | |
2008 | Найкраща жіноча роль | Сильне серце | Номінація | |
2009 | Підміна | Номінація | ||
Супутник | 1999 | Найкраща акторка — мінісеріалу або фільму на ТВ | Джіа | Перемога |
2008 | Найкраща жіноча роль (драма) | Сильне серце | Номінація | |
2009 | Підміна | Перемога | ||
Кінопремія «Вибір критиків» | 2000 | Найкраща акторка другого плану | Перерване життя | Перемога |
2008 | Найкраща акторка | Сильне серце | Номінація | |
2009 | Підміна | Номінація | ||
MTV Movie Awards | 2002 | Найкраща жіноча роль | Розкрадачка гробниць | Номінація |
Найкраща бійка | Номінація | |||
2006 | Містер і місіс Сміт | Перемога | ||
Найкращий поцілунок | Номінація | |||
2008 | Найкращий лиходій | Беовульф | Номінація | |
2009 | Найкраща жіноча роль | Особливо небезпечний | Номінація | |
Найкращий поцілунок | Номінація | |||
Найкращий «Що це було?!» момент | Номінація | |||
Національна рада кінокритиків США | 1998 | Прорив року: акторка | Від серця граючись | Перемога |
Сатурн | 2002 | Найкраща кіноакторка | Розкрадачка гробниць | Номінація |
2005 | Найкраща кіноакторка другого плану | Небесний капітан і світ майбутнього | Номінація | |
2009 | Найкраща кіноакторка | Підміна | Перемога | |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.