![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5d/Thomas_E._Dewey_color_photograph.png/640px-Thomas_E._Dewey_color_photograph.png&w=640&q=50)
Thomas Dewey
amerikansk advokat och politiker / From Wikipedia, the free encyclopedia
Thomas Edmund Dewey, född 24 mars 1902 i Owosso, Michigan, död 16 mars 1971 i Miami, Florida, var en amerikansk jurist och politiker (republikan), guvernör i New York 1943-1954 och republikansk presidentkandidat 1944 och 1948. Han tillhörde det republikanska partiets liberala flygel med en positiv inställning till större delen av New Deal-programmet samt en mer aktiv utrikespolitik. Som guvernör i New York införde han de första lagarna mot rasdiskriminering i arbetslivet och var en av de ledande krafterna bakom Dwight D. Eisenhowers nominering till republikansk presidentkandidat 1952, där han själv avstod att kandidera.
Thomas Dewey | |
![]() | |
Född | Thomas Edmund Dewey 24 mars 1902[1][2][3] Owosso, USA |
---|---|
Död | 16 mars 1971[1][2][3] (68 år) Bal Harbour, USA |
Begravd | Pawling Cemetery[4] |
Medborgare i | USA |
Utbildad vid | University of Michigan Columbiauniversitetet Columbia Law School ![]() |
Sysselsättning | Politiker, advokat, författare |
Befattning | |
New York Countys distriktsåklagare (1938–1941) New Yorks guvernör (1943–1954) | |
Politiskt parti | |
Republikanska partiet | |
Barn | Thomas E. Dewey, Jr. (f. 1932) |
Föräldrar | George Martin Dewey Annie Louisa Dewey[5] |
Namnteckning | |
![]() | |
Redigera Wikidata |
Han växte upp i Michigan, där han tog juristexamen, men flyttade under sitt vuxna liv till New York, där han gjorde sig känd som ihärdig och effektiv i sin kamp mot den organiserade brottsligheten. Han valdes 1937 till distriktåklagare i New York och var omåttligt populär för sina insatser mot brottslighet och korruption. Följande år sökte han misslyckat posten som guvernör i delstaten, men vann en jordskredsseger vid ett andra försök 1942. Han omvaldes 1946 och 1950.
Redan 1940 nämndes han som potentiell republikansk utmanare till president Roosevelt, men fick stå tillbaka för den äldre juristen Wendell Willkie. 1944 vann han nomineringen utan svårighet och tillfogade Roosevelt dennes sämsta valresultat någonsin, men förlorade ändå valet. Han vann nomineringen på nytt 1948, i strid i huvudsak med Harold Stassen, och förlorade på nytt mot Harry S. Truman mycket överraskande efter att ha varit förhandstippad som segrare.
Efter Earl Warrens avgång 1969 var han bland vissa förhandstippad som ny chefsdomare för USA:s högsta domstol, men förlorade till Warren Burger.