Loading AI tools
finländsk formgivare, skulptör och akademiker Från Wikipedia, den fria encyklopedin
Tapio Veli Ilmari Wirkkala, född 2 juni 1915 i Hangö, död 19 maj 1985 i Helsingfors, var en finländsk konstnär och formgivare. Finlands nationalbiografi anser att man kan betrakta den efterkrigstida industriella formgivningens guldålder i Finland som ”Wirkkalas epok”.[specificera källa] Flera av hans verk har blivit internationella symboler för finsk modernism.
Tapio Wirkkala | |
![]() Tapio Wirkkala. | |
Född | Tapio Veli Ilmari Wirkkala 2 juni 1915[1][2][3] Hangö, Finland |
---|---|
Död | 19 maj 1985[1][2][3] (69 år) Helsingfors |
Begravd | Sandudds begravningsplats |
Medborgare i | Finland[4][5] |
Utbildad vid | Tekniska högskolan i Helsingfors ![]() |
Sysselsättning | Formgivare[3], glaskonstnär[3], skulptör[3], smyckesformgivare |
Arbetsgivare | Airam Oy Hackman Abp Finlandia Vodka Iittala Venini S.p.A. |
Maka | Rut Bryk |
Barn | Sami Wirkkala (f. 1948) Maaria Wirkkala (f. 1954) |
Föräldrar | Ilmari Wirkkala |
Utmärkelser | |
Lunningpriset (1951) Pro Finlandia-medaljen av Finlands Lejons orden (1955)[6] Hedersmedlemskap Royal Designer for Industry (1964)[7] Hedersdoktor (1971) Prins Eugen-medaljen (1980)[8] Frihetskorsets 4. klass[9] Frihetskorsets 4. klass[9] Akademiker (Finland) Frihetskorsets 4. klass[9] Riddartecknet av I klass av Finlands Vita Ros’ orden[9] | |
Webbplats | wirkkala.fi |
Redigera Wikidata |
Tapio Wirkkala var son till arkitekten Ilmari Wirkkala och Selma Vanhatalo. År 1945 gifte han sig med keramikkonstnären Rut Bryk. Makarna är begravda på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.[10] De fick två barn, formgivaren och inredningsarkitekten Sampsa (Sami) Wirkkala, född 1948, och konstnären Maaria Wirkkala, född 1954.
Tapio Wirkkala började 1933 studera dekorativ skulptur vid Centralskolan för konstflit i Helsingfors. Han blev berömd efter att ha vunnit Iittalas tävling i glasformgivning 1946. Två av Wirkkalas glasarbeten, Madonnan och Campanile var utställda på triennalen i Milano 1951, där Wirkkala vann Grand Prix-priset i tre kategorier: glas, trä och utställningsplanering. De internationella kontakter Wirkkala fick på triennalen, delvis tack vare Konstindustriföreningens Herman Olof Gummerus, kom att vara viktiga för den senare karriären.
Wirkkala arbetade i många mycket olika material. Han vann 1947 Finlands banks tävling för nya sedlar, som kom att användas i Finland fram till 1980-talet. Likaså utformade han frimärkena utgivna i anledning av olympiska spelen i Helsingfors 1952. Från 1954 arbetade Wirkkala med silver och fick internationell uppmärksamhet för sina arbeten genom triennalen i Milano 1954. Ett helt eget kapitel är arbetena i fanér.
Fastän Wirkkala hade sina rötter djupt i finsk natur gjorde han också internationell karriär. Han arbetade en kort tid i mitten av 1950-talet för Raymond Loewy i New York. För det tyska Rosenthal skapade han bland annat serviserna Finlandia och Century. Wirkkalas produkter för Rosenthal vann guldmedalj fem år i rad i den internationella keramiktävlingen i Faenza. 1959 blev han formgivare för glasfabrikören Paolo Venini i Italien.
Kring decennieskiftet 1960 sökte Wirkkala frid och ensamhet i Finlands ödemarker och fann Lappland. Han flydde offentligheten till Lemmenjoki strand. På 1970-talet tog han initiativ till ett samiskt kulturcentrum, som förverkligades 1998 i form av Siida i Enare.
1971 blev Wirkkala hedersdoktor vid Royal College of Art. Året därpå fick han titeln akademiker.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.