Loading AI tools
prins av Sverige och Norge Från Wikipedia, den fria encyklopedin
Oscar Carl August Bernadotte, född 15 november 1859 på Drottningholms slott på Lovön, död 4 oktober 1953 på Malmsjö gård i Grödinge socken, Stockholms län, var andre son till den svenske kungen Oscar II och drottning Sofia och yngre bror till Gustaf V. Han var före sitt giftermål 1888 prins av Sverige och Norge samt hertig av Gotland; vid giftermålet förlorade han de kungliga titlarna eftersom hans hustru inte var av kunglig börd. Därefter var han i Sverige icke-kunglig prins Oscar Bernadotte och från 1892 adlig sådan samt greve av Wisborg inom den luxemburgiska adeln.
Oscar Bernadotte | |
---|---|
![]() | |
Oscar Bernadotte, foto från 1890-talet. | |
Titlar | |
Sveriges arvfurste | |
Tidsperiod | 1859–1888 |
Prins av Sverige och Norge | |
Tidsperiod | 1859–1888 |
Tidsperiod | 1859–1888 |
Prins Bernadotte | |
Tidsperiod | 1888–1892 |
Tidsperiod | 1892 |
Viceamiral | |
Tidsperiod | 1903 |
Yrke | Militär |
Militärtjänst | |
Försvarsgren | Sveriges flotta |
Land | ![]() |
Tjänstetid | 1873-1903 |
Grad | Viceamiral |
Utmärkelser | hedersledamot av Kungliga Vetenskapsakademien |
| |
Personfakta | |
Personnamn | Oscar Carl August |
Född | 15 november 1859![]() |
Utbildning | sjöofficersexamen 1879 |
Död | 4 oktober 1953 (93 år)![]() |
Begravd | Norra begravningsplatsen, Solna kommun |
Släkt | |
Frälse- eller adelsätt | Bernadotte |
Sätesgård | Malmsjö gård |
Far | Oscar II |
Mor | Drottning Sofia |
Familj | |
Gift | 15 mars 1888 S:t Stephenskyrkan i Bournemouth |
Make/maka | Ebba Munck af Fulkila |
Barn | Maria Bernadotte Carl Bernadotte af Wisborg Sophia Bernadotte Elsa Cedergren Folke Bernadotte |
![]() | |
Oscar Bernadottes adelsvapen i Sverige[1] |
Bernadotte var mycket aktiv inom religiösa och sociala organisationer, som KFUM och Lapska missionens vänner, i vilka han var ordförande. Han var aktiv inom helgelserörelsen. Han tjänstgjorde inom flottan i tjugofem år, där han nådde positionen viceamiral. Han gifte sig med hovfröken Ebba Munck af Fulkila. Tillsammans hade de fem barn.
Prins Oscar föddes klockan 15:10[2] den 15 november 1859 på Drottningholms slott på Lovön och folkbokfördes i Hovförsamlingen.[3]
Prins Oscar fick vid födseln titlarna kunglig höghet, Sveriges arvfurste och hertig av Gotland. Han döptes den 18 december av ärkebiskop Henrik Reuterdahl, då han också fick titeln hertig av Gotland.[4]
Han undervisades först i hemmet för att därefter sättas i Beskowska skolan. Som trettonåring skrevs han in vid flottan, där han redan första sommaren (1873) gjorde en långresa som extra kadett med korvetten HMS Balder. Därefter följde Tor 1874, Norrköping 1875, till Nordamerika 1876 med flera resor.[4] Han avlade sjöofficersexamen 1879 och utnämndes samma år till underlöjtnant vid de svenska och norska flottorna och deltog 1880 i Vanadis medelhavsexpedition. Efter ett par års universitetsstudier vid Uppsala och Kristiania[4], kommenderades han till att delta i Vanadis världsomsegling 1883–1885 vilket ansågs vara ett försök att ta hans intresse från hovfröken Ebba Munck af Fulkila, som han förälskat sig i.[5] Åren 1888–1890 var han chef för skeppsgossekåren i Karlskrona.[6] År 1890 blev han kommendörkapten av 1:a graden, 1895 flaggkapten, 1897 eskaderchef på pansarbåten Oden och samma år konteramiral.[7] Då han 1903 blev viceamiral, tog han även avsked från aktiv tjänst.[8] Prinsen tjänstgjorde i flottan i tjugofem år, och bodde i ett eget hus vid Kungsbron i Karlskrona under flera år.
Den 12 maj 1880 utsågs han till förste hedersledamot av Kungliga Vetenskapsakademien. Han var även mycket aktiv inom religiösa och sociala organisationer, främst som ordförande i Sveriges KFUM 1892–1943 och som ordförande för Lapska missionens vänner från 1899 till föreningens upplösande 1934. Han var såvitt är känt den ende av Sveriges prinsar som blev öppet frälst. Mest känd blev dock hans verksamhet inom helgelserörelsen som grundare av och ledare för den årliga Södertäljekonferensen, Sveriges motsvarighet till de walesiska Keswickkonferenserna.
Oscars förhållande till sin position vid hovet får ett vackert, helgat uttryck i hans mest kända litterära alster, sången "Långt hellre jag önskar mig Jesu fred", som sjungits mycket runt om i hela Norden. I refrängen heter det "Än att vara konung med jordisk glans/men en träl i syndens garn/vill hellre ha Jesus än världens krans/och få bli ett himlens barn". Han var även en framstående helgelseförkunnare inom helgelserörelsen.
Den 29 januari 1888 trolovade han sig med hovfröken Ebba Munck af Fulkila som han vigdes med den 15 mars samma år i S:t Stephenskyrkan i Bournemouth. Eftersom hon inte var av kunglig börd förlorade han sin arvsrätt till de svenska och norska tronerna och fick inte längre använda kungliga titlar.[9] Han räknades dock fortfarande till det svenska kungahuset och erhöll den 28 januari 1888 kungligt svenskt tillstånd att begagna prinstitel och släktnamnet Bernadotte.[10][11][1]
Den 2 april 1892 intogs han av sin morbror, storhertig Adolf av Luxemburg, i Luxemburgs adel som Prince Bernadotte och Comte de Wisborg (greve af Wisborg), det senare uttryckligen en ärftlig titel som senare även tilldelats andra svenska prinsar som gift sig icke-kungligt. Svenskt tillstånd att mottaga adelskapet och grevetiteln (i svensk form af Wisborg) med tillhörande vapen meddelades genom konseljbeslut den 22 oktober 1892. Kungligt svenskt tillstånd för Oscar Bernadottes samtliga efterkommande att använda släktnamnet Bernadotte meddelades den 28 januari 1939.[1] En del av ättemedlemmarna har Bernadotte af Wisborg som efternamn. Som luxemburgsk adel är svenska medlemmar av ätten även med i Ointroducerad Adels Förening.
Prinsparet Bernadotte blev föräldrar till sophiasyster Maria Bernadotte (1889–1974), som var ogift, Carl Bernadotte af Wisborg, Sophia Bernadotte (1892–1936), som gifte sig 1918 med friherre Carl-Mårten Fleetwood (1885–1966) men blev barnlös, Elsa Cedergren och Folke Bernadotte.
Trots att prins Oscar Bernadotte var sjuklig och bland annat 1885 reste till Amsterdam för att bli behandlad av den berömde doktor Metzger, blev han den manlige medlem av ätten som levt näst längst då han avled på Malmsjö gård morgonen den 4 oktober 1953, 93 år gammal. Hans dotter Elsa Cedergren blev 102 år och sondottern Dagmar von Arbin blev 103 år.
Den 9 oktober vigdes stoftet till den sista vilan i Engelbrektskyrkan. Jordfästningen förrättades av den tidigare ärkebiskopen Erling Eidem och efter jordfästningen fördes kistan i procession till Norra begravningsplatsen, där gravsättningen ägde rum i familjegraven på Lindhagens kulle.[7]
Kung Karl XIV Johan | |||||||||||||||||||||||||||||
Kung Oscar I | |||||||||||||||||||||||||||||
Drottning Desideria av Sverige och Norge | |||||||||||||||||||||||||||||
Kung Oscar II | |||||||||||||||||||||||||||||
Hertig Eugène av Leuchtenberg, vicekung av Italien | |||||||||||||||||||||||||||||
Prinsessan Joséphine av Leuchtenberg | |||||||||||||||||||||||||||||
Prinsessan Augusta Amalia av Bayern | |||||||||||||||||||||||||||||
Oscar Bernadotte | |||||||||||||||||||||||||||||
Hertig Friedrich Wilhelm av Nassau | |||||||||||||||||||||||||||||
Hertig Wilhelm I av Nassau | |||||||||||||||||||||||||||||
Burggrevinnan Luise av Kirchberg-Sayn-Hachenburg | |||||||||||||||||||||||||||||
Prinsessan Sophie av Nassau | |||||||||||||||||||||||||||||
Prins Paul av Württemberg | |||||||||||||||||||||||||||||
Prinsessan Pauline av Württemberg | |||||||||||||||||||||||||||||
Prinsessan Charlotte av Sachsen-Altenburg | |||||||||||||||||||||||||||||
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.