![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d6/Nikolay_Konstantinovich_Mikhaylovskiy.jpg/640px-Nikolay_Konstantinovich_Mikhaylovskiy.jpg&w=640&q=50)
Nikolaj Michajlovskij
From Wikipedia, the free encyclopedia
Nikolaj Konstantinovitj Michajlovskij (ryska: Николай Константинович Михайловский), född 27 november (gamla stilen: 15 november) 1842 i Mesjtjovsk, guvernementet Kaluga, död 10 februari (gamla stilen: 28 januari) 1904 i Sankt Petersburg, var en rysk sociolog, narodniker och litteraturkritiker.
Nikolaj Michajlovskij | |
![]() | |
Född | 15 november 1842 (g.s.)[1][2] Mesjtjovsk[3][4][5] |
---|---|
Död | 28 januari 1904 (g.s.)[6][2] (61 år) Sankt Petersburg[3][4] |
Begravd | Literatorskije mostki |
Medborgare i | Kejsardömet Ryssland |
Sysselsättning | Litteraturkritiker[3], filosof, sociolog[3], publicist[3] |
Redigera Wikidata |
Michajlovskij blev 1869 medarbetare i Nikolaj Nekrasovs "Otetjestvennyja zapiski" och övertog efter dennes död (1877) ledningen av tidskriften, jämte Michail Saltykov-Sjtjedrin och Grigorij Jelisejev. Där inflöt hans kritiska uppsatser om framåtskridandet samt om bland andra Charles Darwin, Voltaire och Lev Tolstoj. Som litteratur- och socialkritiker utövade Michajlovskij stort inflytande på den ryska utvecklingen genom att med sin glänsande stil bekämpa Dmitrij Pisarevs ensidiga realism och "vandalism" mot konsten, Tolstojs "icke-motstånd mot det onda" samt narodnikernas överdrivna dyrkan av "folket". Biografiska upplysningar om sig själv lämnade han i kulturskisserna Literatura i zjizn (Litteraturen och livet). Hans samlade skrifter i sex band utkom 1879–1887 (ny upplaga 1887–1888). Särskilt trycktes i bokform hans kritiska studier om Lev Tolstoj (1887), om Sjtjedrin (1890) och Ivan den förskräcklige i ryska litteraturen (1892).