Koronal konsonant
From Wikipedia, the free encyclopedia
Koronaler (även framtungskonsonanter[1] eller predorsaler) är konsonanter som uttalas genom att främre delen av tungan (tungspetsen och tungbladet) bildar kontakt med tänderna och/eller tandvallen. Huvudtyperna bland koronalerna är dentaler och alveolarer.
Artikulationsställen |
Labiala |
Bilabiala |
Labiodentala |
Linguolabiala |
Koronala |
Interdentala |
Dentala |
Retroflexa |
Alveolara |
Postalveolara |
Alveolopalatala |
Dorsala |
Palatala |
Labiopalatala |
Velara |
Labiovelara |
Uvulara |
Faryngala |
Epiglottala |
Glottala |
Se även: artikulationssätt · Kategori:Konsonantljud |
Den här sidan kan innehålla fonetisk information skriven med IPA, som kan krångla i vissa webbläsare. Hjälp. |
Redigera den här mallen |
I svenskan dominerar de dentala koronalerna i [d], [t], [n], [l]. I engelskan är motsvarande konsonanter i typfallet alveolara. I vissa språk, till exempel hindi, är skillnaden mellan dentaler och retroflexer distinktiv.[2]