Loading AI tools
kejsardöme i Sydamerika åren 1822–1889 Från Wikipedia, den fria encyklopedin
Kejsardömet Brasilien var en monarki i Sydamerika som i stort sett bestod av det moderna Brasilien, och existerade från 1822 och fram till den 15 november 1889, då förbundsrepubliken Brasilien utropades.[1]
Kejsardömet Brasilien | ||||
Império do Brasil (Portugisiska) | ||||
| ||||
![]() |
![]() | |||
Flagga | Vapen | |||
Nationalsång: 'Hino da Independência (1822–1831) "Självständighetssång" Hino Nacional Brasileiro (1831–1889) " Brasiliens nationalsång " | ||||
![]() | ||||
Huvudstad | Rio de Janeiro | |||
Språk | Portugisiska | |||
Religion | Romersk-katolsk | |||
Statsskick | Parlamentarisk konstitutionell monarki | |||
Sista kejsare | Peter I (1822–1831) Peter II (1831–1889) | |||
Bildades | 7 september 1822 | |||
– bildades ur | Förenade kungariket Portugal, Brasilien och Algarve | |||
Upphörde | 15 november 1889 | |||
– uppgick i | Brasiliens förenta stater | |||
Folkmängd | 4 000 000 7 000 700 9 930 479 14 333 915 (1823 1854 1872 1890) | |||
Valuta | Real | |||
Brasiliens historia | |
![]() Denna artikel är en del av en serie | |
Ursprungsbefolkningar | |
Koloniala Brasilien | |
Förenade kungariket | |
Självständigheten | |
Kejsardömet Brasilien | |
Gamla republiken | |
Vargaseran | |
Fjärde republiken | |
Militärt styre | |
Nya republiken |
När Frankrikes militär ockuperade Portugal under Napoleonkriget, tvingades Portugals kungliga familj i exil. De flydde till de portugisiska besittningarna i Sydamerika där de upprättade Rio de Janeiro som huvudstaden för Förenade kungariket Portugal, Brasilien och Algarve. När kriget väl var över uppstod det en ovilja att gå tillbaka till som det var före krigen. I stället blev Brasilien självständigt från Portugal, om än med en monark som var medlem av Portugals kungliga familj.
Efter självständigheten växte kaffeexporten sig stor och så även slavimporten; bara i Rio de Janeiro ökade antalet slavar från 26 254 år 1825 till 43 555 år 1828. År 1822 var omkring 30 %, eller en miljon, av Brasiliens invånare födda i Afrika eller var slavättlingar.
Pedro I ville avskaffa slaveriet, men enligt konstitutionen var det parlamentet som skulle stifta lagar, och de flesta som satt där ville ha kvar slaveriet. Ledda av Bernardo Pereira de Vasconcelos från Minas Gerais i parlamentet, argumenterade slaveriets förespråkare för att det inte var omoraliskt att icke-brasilianskt kapital och teknologi inte skulle hjälpa Brasilien, och att järnvägar bara skulle rosta. Andra, som Nicolau de Campos Vergueiro från São Paulo, ville dock ersätta slaveriet med fri arbetskraftsinvandring från Europa. År 1829 infördes ett kontraktssystem. Lagar och förordningar mot slaveri kom dock aldrig att gälla, som 1829 års förordning som förbjöd att slavskepp seglades till Afrika. Dessa händelser var roten till de regionala upproren under 1800-talet.
När slaveriet till slut avskaffades ledde det ekonomiska systemet i de norra delarna till allvarliga ekonomiska problem. Stor hungersnöd blev många slavars död i de norra delstaterna, som hade slaveri-baserad ekonomi. Samhällseliten besvarade den liberala regeringens tendenser med att stödja idén om en oligarkisk republik, där lokal elit kunde styra sina områden genom ett decentraliserat federalt system.
I den tidiga republiken tog oligarkerna snabbt över makten och tekniken för att kontrollera det nya statssystemet, och regeringskrisen 1888–1889 och efter ökat missnöje bland militära officerare, föredrog republikanerna förändring genom revolution och fältmarskalk Fonseca ledde en sammansvärjning för att avsätta regeringen i november 1889. Det som började som en beväpnad demonstration för regeringsbyte blev på några timmar en statskupp där kejsar Pedro II avsattes.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.