En idéroman är en roman där ett budskap som är angeläget för författaren är starkt betonat.[1] Exempel på verk i den här litterära genren är Fredrika Bremers Hertha,[2] Lars Ahlins Tåbb med manifestet[3] och Saul Bellows Herzog.[4]
Idéroman |
---|
![]() Försättsbladet till den första amerikanska översättningen (till engelska) av Hertha.
|
En idéroman är roman, det vill säga i grunden fiktiv skildring, som genom sin handling belyser ett eller flera teman, ofta för någon form av kritik. Idéromanen är däremot ingen debattskrift och den är inte lärobok eller facklitteratur. Däremot kan den vara politisk i ton och innehåll.[5][6]
Böcker som är än mer koncentrerade på budskapet kan kallas tendenslitteratur.
Hertha och Den siste athenaren från 1850-talet har båda beskrivits som de första stora svenska idéromanerna. Den förstnämnda föregick den tidiga kvinnorörelsen, medan den sistnämnda tog avstånd från flera avigsidor hos den svenska organiserade majoritetsreligionen.[2][1]
- Hertha av Fredrika Bremer (1856; beskriven som Sveriges första stora idéroman[2])
- Den siste athenaren av Viktor Rydberg (1859; om kyrkans renlärighet, maktlystnad och intolerans)[1]
- Doktor Glas av Hjalmar Söderberg (1905; om offentlig moral och personlig frihet[7])
- Bergtagen av Thomas Mann (1924)[8]
- Falskmyntarna av André Gide (1925)
- Mrs Dalloway av Virginia Woolf (1925)
- Stäppvargen av Hermann Hesse (1927)
- Lady Chatterleys älskare av D.H. Lawrence (1928)
- Kontrapunkt av Aldous Huxley (1928)
- Erövrarna av André Malraux (1928)
- Zlata Ibrahimovics dagbok av Vladimir Oravsky, Daniel Malmén (2004)
- Samtal med djävulen av Inger Edelfeldt (2010; om meningen med livet, tro, tvivel och döden)
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.