Loading AI tools
handel över Internet eller andra datornätverk Från Wikipedia, den fria encyklopedin
E-handel är när ett företag eller konsument säljer, köper eller byter en produkt, tjänst eller information oftast över internet eller andra datornätverk.[1] Den e-handel som en konsument kommer i kontakt med oftast kan delas in i två undergrupper: nätauktioner och framför allt handel via nätbutiker. Betalning sker vanligtvis med kreditkort, faktura och genom direktöverföring till bank.[2] Även Paypal och mobila betalsätt som Swish är vanliga som betalningsalternativ.
Den här artikeln behöver fler eller bättre källhänvisningar för att kunna verifieras. (2009-10) Åtgärda genom att lägga till pålitliga källor (gärna som fotnoter). Uppgifter utan källhänvisning kan ifrågasättas och tas bort utan att det behöver diskuteras på diskussionssidan. |
Det finns ett antal termer (branschord) inom e-handel.[1]
E-handeln är en företeelse vars grund lades redan på 1960-talet, då ARPANET, föregångaren till dagens internet, skapades, men inte förrän i början av 1990-talet hade e-handeln goda chanser att få det utbredda användande som den idag har. Det var WWW, World Wide Web, som lanserades 1992, i kombination med 1994 års lanserande av nya webbläsaren Netscape Navigator, som gjorde detta möjligt. När nu ett grafiskt gränssnitt fanns för internet, kunde man börja bygga upp virtuella affärer, där folk från hela världen kunde handla. Det första e-handelsköpet med on-line kryptering till en privatperson genomfördes 11 augusti[4] 1994[5] när amerikanske Phil Brandenberger i Philadelphia köpte artisten Stings cd-skiva[6] Ten Summoner's Tales genom nättjänsten NetMarket.
Beställning via telefon är mycket äldre och telefoner är ett elektroniskt medium, men det anses inte vara e-handel utan mer postorder eftersom både presentation och beställning hanteras manuellt.
Läroboksexemplet som alltid refereras till, som är bland de mest framgångsrika, är Amazon.com, som öppnades 1995. De hade en tillväxt från $1,6 miljoner 1996 till $1600 miljoner 1999. 1995 och 1999 anses som e-handelns "Gyllene år" då mycket pengar investerades, moderna lager köptes och internet blev den snabbast växande teknologin i historien.[7] Vid millennieskiftet sprack IT-bubblan och orsakade konkurs för många IT-företag världen över. Krisen började 2000 och fortsatte in på 2001.[7] Krisen avsåg mest börskursen och möjligheten att få finansiärer medan e-handelns omsättning vuxit hela tiden.
Efter detta har IT-marknaden återhämtat sig och har trots krisen alltid ständigt vuxit i omsättning. Senaste åren har det varit en ihållande tillväxttakt. 3:e kvartalet 2008 var tillväxt i omsättning +14,7% jämfört med samma period 2007.[2] Av detaljhandelns hela omsättning sker ca 5 % av handelsomsättningen som e-handel.[2]
Från början var det nya företag, som hade särskilda tekniska kunskaper, som satsade på e-handel. Efterhand har också traditionella postorderföretag som till exempel Ellos startat handel via internet. Dessutom har vissa företag som anses vara e-handelsföretag ändå en katalog. Numera är det till betydande del samma företag som hanterar postorder och e-handel. De kallar sig ofta distanshandelsföretag.
EU:s momsunion, som infördes i slutet av 1990-talet, innebär att man kan beställa och skicka varor mellan två EU-länder och avsändaren tar ut moms enligt sitt lands regler tills tröskelvärdet för distansförsäljning är nådd. Företag som säljer till privatpersoner i andra EU-länder bör lägga på utländsk moms istället för svensk moms om de överskrider ett tröskelvärde mot det landet, eftersom man ska då redovisa moms mot det landets skattemyndighet. Det är inte frivilligt utan ett lagkrav.
När ett företag sålt varor och/eller tjänster till privatpersoner i ett annat land under 12 månader till ett värde som överskrider tröskelvärdet, så blir företaget skyldigt att lämna in momsredovisning till skattemyndigheten i det landet och inte till skatteverket i hemlandet.
Vid en momsregistrering i ett annat land, exempelvis Tyskland, så får företaget ett lokalt momsnummer och företaget lägger sedan på lokal tysk moms på 19 % istället för hemlandets momssats, t ex svensk moms på 25%.
I många länder behöver inte försäljningen överstiger tröskelvärdet, utan företaget har möjlighet att frivilligt momsregistrera sig och på så sätt snabbare tillämpa den utländska lokala momssatsen.
I Sverige har e-handelns omsättning växt från 4,8 miljarder under 2005 till 77 miljarder 2011. Enligt en rapport från statistiska centralbyrån har e-handeln ökat med drygt 70 % 2012–2013. I Sverige föll företagen också offer för IT-bubblan 2000 till 2001 men det är vissa företag och affärsmodeller som visade sig vara lyckade och som därför fortfarande är kvar. Boo.com var ett exempel på IT-bubblans offer. Idag[när?] har dock företag som Nelly.com etablerat en stark position på marknaden. Något som såg omöjligt ut 1998 var att sälja skor på nätet men detta har bland annat Brandos.se lyckats med starkt under 2009–2011.[8] Idag finns allt på nätet, från böcker från internationella bolag som Amazon till små lokala, nischade aktörer. Allt fler företag som innan sålt produkter i sina vanliga butiker har också börjat sälja allt mer på internet och nu är det få av de större företagen med traditionella butiker som inte också bedriver e-handel. Av de traditionella detaljhandelsföretagen var butikskedjor som Stadium och Lindex tidigt ute med att skapa en e-handel som också integrerades med deras fysiska butiker och lagersaldo. Detta innebär att kunder kan handla online men betala, hämta och returnera varorna i butik om så önskas.[9]
En stor del av e-handeln äger rum i de så kallade nätbutikerna, butiker som i stort sett består av ett lager och en webbplats, varifrån kunden gör sina beställningar. Varorna på webbplatsen är ofta uppdelade i kategorier så att kunden lätt kan hitta bland dem. Många nätbutiker har även kompletterat med en sökfunktion, som gör det möjligt för kunden att hitta en vara snabbt och enkelt.
Varorna som kunden önskar beställa läggs vanligtvis i en virtuell kundvagn, och vid beställning går man till kassan, där kunden vanligtvis får välja transportsätt, ange kontakt- och leveransuppgifter och välja betalningsmetod. Vanligaste betalningsmetoden är via betal-/kreditkort, men i Sverige finns i regel även möjlighet att betala mot postförskott, som ofta är förknippad med extra postförskottsavgifter. Faktura ges normalt inte till kund, då det skulle innebära ökade risker för bedrägerier för nätbutikerna. Det finns dock leverantörer av fakturatjänster som tar på sig bedrägeririsken vid fakturaköp till exempel Klarna. För fakturaköp behöver kundens identitet fastställas på ett säkrare sätt.
Leverans av varor sker vanligen med postpaket, men vid köp av elektroniska varor, till exempel musik och mjukvara, ökar nu möjligheterna att få ladda ner varan från nätbutiken direkt efter slutförd betalning.
De flesta nätbutiks-leverantörer erbjuder företagaren att själv kunna ändra vilka produkter som visas i nätbutiken.
En produkt som numera till mycket stor del säljs via e-handel, och delvis via ren e-handel, är biljetter. Flyget säljer e-tickets, biljetter som lagras i bolagets datorer. Där räcker det att visa bokningsnummer och/eller legitimation på flygplatsen. Även biljetter för tågresor och lokal kollektivtrafik köps ofta via e-handel. På ett liknande sätt sker numera en stor del av försäljningen av biljetter till konserter och idrott.
En nätauktion fungerar som en vanlig auktion, med skillnaden att den hålls på nätet via en auktionssajt, till exempel Tradera. Vid nätauktioner är det vanligt att både privatpersoner och företag är säljare. Köparen lägger sina bud via auktionssajten, som automatiskt håller reda på alla bud, och kan således vid auktionens slut avgöra vem som lagt det vinnande budet.
Leverans av vara sker vanligtvis per post, och betalningen genomförs ofta med bankkort, postförskott eller via betalningsföretag, till exempel PayPal och Payson AB, som har till uppgift att förmedla betalningen mellan köpare och säljare då båda parterna är nöjda.
E-handeln har många fördelar.[9][10]
Enligt undersökningen DIBS e-commerce Survey 2011[11] hade 93 procent av de svenska internetanvändarna handlat via internet under de senaste sex månaderna. Av dessa stod männen för en något större del än kvinnorna. Av undersökningen framgår att e-handeln i Sverige beräknades uppgå till 77 miljarder för 2011 – detta är baserat på respondenternas svar. Den största varugruppen var resor.[11]
Vidare sägare HUI & Posten i Sverige att den svenska e-handelns omsättning endast hamnar på 27,7 miljarder för 2011(prognos).[2] Där är det flest andel respondenter som säger att de köpt böcker/tidningar. Detta skiljer sig markant från vad DIBS säger om e-handeln i Sverige vilket beror på att e-barometern endast omfattar detaljhandel och därmed utesluter sektorer som t.ex. resebranschen.
Försäljningen inom e-handeln uppgick enligt HUI Research AB under 2014 till 43 miljarder, vilket är en ökning med 16 procent av försäljningen i den totala detaljhandeln jämfört med 2013. Under 2014 levererades knappt 90 miljoner paket med en vikt över två kilo.[12]
Enligt undersökningen Svenskarna och internet 2021 hade 87 procent av svenskarna e-handlat under det senaste året. År 2007 låg samma siffra på 75 procent. I princip alla som är födda på 1960-talet eller senare e-handlade 2021 och bland pensionärerna var det 2 av 3 som e-handlade.[13][14] Majoriteten, 80 procent, av de svenska internetanvändarna kände sig år 2019 trygga när de näthandlade och betalade via internet. Sju procent kände sig otrygga. Samma undersökning visade att lite drygt 1 av 10 hade fått något levererat som såg annorlunda ut när de gjorde beställningen på nätet.[15]
Under coronaviruspandemin år 2020 ökade näthandeln i Sverige. 87 procent uppgav i en undersökning att de hade e-handlat, och två procent hade gjort det för första gången och 24 procent uppgav att de hade e-handlat i en större utsträckning än vanligt. Var femte person i undersökningen uppgav att de ville fortsätta e-handla i större utsträckning även efter pandemin.[16][17] Enligt Postnords undersökning E-barometern hade e-handeln en tillväxt på 40 procent under pandemiåret 2020, jämfört med 2019. Ökningen motsvarade 35 miljarder kronor vilket kan jämföras med hela 2012 års totala e-handelsomsättning i Sverige.[13]
Konsumenter som handlar i nätbutiker har alltid en rad lagstadgade rättigheter. Vissa av dem gäller i Sverige, andra i hela EU, vilket innebär mindre risker vid e-handel över nationsgränser.