Loading AI tools
finländsk diktare och författare Från Wikipedia, den fria encyklopedin
Aila Marjatta Meriluoto-Paakkanen, född Meriluoto den 10 januari 1924 i Pieksämäki, död 21 oktober 2019 i Helsingfors,[8] var en finländsk författare,[9] en av de första representanterna för den nya lyriken samt en av de mest betydande kvinnliga lyrikerna i efterkrigstidens Finland.[10]
Aila Meriluoto | |
![]() Aila Meriluoto, . | |
Född | Aila Marjatta Meriluoto 10 januari 1924[1][2][3] Pieksämäki[4], Finland |
---|---|
Död | 21 oktober 2019[4] (95 år) Helsingfors |
Medborgare i | Finland[5] |
Sysselsättning | Poet, författare, översättare |
Make | Lauri Viita (g. 1948–1956) Jouko Paakkanen (g. 1979–2004) |
Utmärkelser | |
Kalevi Jäntti-priset (1947) Pro Finlandia-medaljen av Finlands Lejons orden (1962) Aleksis Kivipriset (2002) Savoniapriset (2002)[6][7] | |
Redigera Wikidata |
Meriluoto föddes i Pieksämäki 1924. Hennes far var rektor och hennes mor lektor. Hon tog studentexamen 1943 och studerade vid Helsingfors universitet 1943–1947.[11]
Meriluoto var gift med Lauri Viita 1948–56. De träffades 1947 och gifte sig med presidentens tillstånd, då han hade inte varit skild två år från sin tidigare fru. Meriluoto hjälpte till att skriva rent Viitas Moreeni (1950), som blev en framgång, medan Meriluotos eget skapande krympte. De bodde först i Pieksämäki, sedan från 1951 på en ö i Ruovesi och från 1952 i Helsingfors. Förlaget såg till att placera Viita på mentalsjukhuset i Lapinlahti. De fick ytterligare två barn. Viita diagnosticerades som schizofren 1955 och paret skildes 1956. De fick totalt fyra barn.[12]
Hon bodde i Sverige 1962–74.[9] Hon gifte om sig 1979 med nationalekonomen och professorn Jouko Paakkanen(fi) (1928–2004).
I hennes debutsamling Lasimaalaus ("Glasmåleriet", 1946), som blev en stor framgång, hördes för första gången efterkrigsungdomens röst. Vidare har hon gett ut samlingarna Kootut runot ("Samlade dikter", 1976) och Ruusujen sota ("Rosornas krig", 1988).
År 2001 kom memoarboken Mekko meni taululle ("Klänningen gick till tavlan").[10] Likaså skrev Meriluoto en biografi över sin förre man, Lauri Viita.
Meriluoto skrev två romaner som handlar om invandrare och krigsbarn.[11]där den första Peter-Peter: Dokument kring en kärlekshistoria finns på svenska. Den handlar om en kärlekshistoria i Sverige mellan en ensamstående mamma och en medelålders man. Meriluoto har avslöjat att förebilderna är hon själv och den etniske författaren Ivar Grünthal(et).[13] Den andra romanen Kotimaa kuin mies (1977, "Hemland som en man") handlar om ett före detta finskt krigsbarn som invandrar till Sverige.[14] Den förstnämnda romanen filmades 1972 som Haluan rakastaa Peter ("Jag vill älska Peter") med Matti Kassila som regissör och Panu Rajala som manusförfattare.[13]
Meriluoto har också verkat som översättare och skrivit barn- och ungdomslitteratur.[10]
Hon erhöll Pro Finlandia-medaljen 1962[15] och fick Aleksis Kivipriset 2002[16], samt Den dansande björnen 2002[17].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.