From Wikipedia, the free encyclopedia
Стаклорезац је занатлија који се бави резањем и уградњом стакла. Стаклорезачки занат спада у старе, али и даље актуелне занате. Ипак, стаклорезаца је данас у Србији све мање, а ово занимање сматра се дефицитарним.[1]
Стакло са којим ради може бити обично, ливено, специјално или кристално. Резано стакло користи се у грађевинарству, за застакљивање прозора, врата, излога, преграда, кровова, кровних светларника. Стаклорезац такође монтира стакло у оквире, урамљује слике, гоблене и друге ручне радове, огледала и друге зидне украсе, а може и израђивати различите предмете од стакла.[2]
Стаклорезачки занат може се изучити у трогодишњим средњим школама, али се основна знања могу стећи и на различитим специјалистичким курсевима који трају неколико месеци.[3] Стаклорезачки занат је физички тежак и ни мало једноставан и важи за „мушки”, али у њему има и жена мајстора.[1][4]
Познато је да се стакло израђивало још у Старом Египту, око 3.000. године пре нове ере. Прозорско стакло почело се израђивати тек од 14. века, а центар стакларске индустрије била је Венеција.[5] Из Италије се, почетком 17. века седиште стакларске производње сели се у Праг и од тада па до данас чешко стакло сматра се најквалитетнијим. Захваљујући каснијим изумима почиње индустријска производња стакла и оно постаје јефтиније и доступније свим слојевима друштва. Србија је у прошлости имала врло развијену стакларску индустрију а стаклорезачки занат био је међу најцењенијим. Данас је ово дефицитарно занимање, а више не постоји ни једна фабрика стакла.
Стакло се данас замењује другим материјалима, често пластиком, упркос чињеници да је оно еколошки најприхватљивији материјал који се може стопостотно рециклирати.[6] Због значаја стакла у историји човечанства Уједињене нације су, посебном резолуцијом Генералне скупштине, 2022. годину прогласиле годином стакла.[7]
Стакло је веома осетљив и лако ломљив материјал. Зато стаклорезац при раду мора бити пажљив и опрезан, како не би повредио себе или друге, или направио материјалну штету. Приликом резања стакла, застакљивања, паковања и преношења стакла мора поштовати прописане мере заштите на раду. Стаклорезац би требало да има добар вид, спретне руке и прсте и да буде тачан, прецизан и уредан.
Стаклорезац свој посао може обављати у грађевинарству и у стакларским радионицама. Током рада он бира, реже, поставља и замењује све врсте стакала: равно, шупље и пресовано стакло, прозорско и сирово стакло, оплемењено, катедралско, мутно, армирано, сигурносно и друге врсте стакла. Такође може радити и са амбалажним, расветним, лабораторијским, ватросталним и оптичким стаклом.[8]
Данас стаклорезац највише посла има у грађевинској индустрији. Он застакљује све врсте прозора, врата, излога, надстрешница, преградних зидова и других архитектонских елемената. Код новоградњи стакло се доставља фабрички изрезано и стаклорезац га само поставља на предвиђено место. У свим осталим случајевима стаклорезац мора прво измерити величину и облик отвора, а затим ручно изрезати плочу. Оквир у који уграђује стакло претходно мора очистити и припремити за застакљивање. При резању се служи посебним ножем за резање стакла - резачем за стакло. Стакло реже тако што резачем зареже жељени део, а затим притиском руке на краћи крај стаклене плоче изазове пуцање стакла по том резу. Након што је поставио стакло у оквир, учвршћује га китом, металним или дрвеним тракама, ексерчићима или шрафовима.[8]
Током рада стаклорезац користи различит прибор и алат: