Слободан Билић
From Wikipedia, the free encyclopedia
Слободан Билић (Дервента, 27. јануар 1951) адвокат је и српски политичар из Републике Српске. У ВРС је имао чин капетан 1. класе.[1]
Слободан Билић | |||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Датум рођења | (1951-01-27)27. јануар 1951. (73 год.) | ||||||||||||||||||||
Мјесто рођења | Дервента, ФНР Југославија | ||||||||||||||||||||
Држављанство | Република Српска, БиХ | ||||||||||||||||||||
Народност | Србин | ||||||||||||||||||||
Религија | православна | ||||||||||||||||||||
Професија | адвокат | ||||||||||||||||||||
Политичка странка | Нова социјалистичка партија Социјалистичка партија | ||||||||||||||||||||
|
Дипломирао је право, а вршио је дужност јавног тужиоца и судије Основног суда у Дервенти.[2] Био је посланик у IV сазиву Народне скупштине Републике Српске испред Социјалистичке партије.[1] У осмој влади Републике Српске био је министар одбране Републике Српске у периоду од почетка 2003. до јануара 2003. Након што је из Социјалистичке партије прешао у Нову социјалистичку партију затражена је његова оставка од стране бивше странке. Захтјев за оставку је подржала и СДС. Билић је неопозиву оставку поднио 11. јула 2002. али је и даље остао на позицији као министар у оставци.[3] Након афере "Орао" под притисцима је поднио оставку у октобру 2002.[4] Био је бранилац генерала Новака Ђукића у процесу који се против њега водио у случају "Тузланска капија".