From Wikipedia, the free encyclopedia
Сетске де Хан (хол. ; 24. новембар 1889 — 31. октобар 1948), познатија под књижевним псеудонимом Сиси ван Марксфелт (хол. ), била је холандска дечја књижевница. Најпознатија је по пенталогији о Јоп тер Хел. Астероид 10667 Ван Марксфелт носи њено име.
Сиси ван Марксфелт | |
---|---|
![]() | |
Пуно име | Сетске де Хан |
Датум рођења | 24. новембар 1889. |
Место рођења | Орањевауд , Холандија |
Датум смрти | 31. октобар 1948. (58 год.) |
Место смрти | Бусум, Холандија |
Утицао на | Ану Франк |
Најважнија дела | пенталогија Јоп тер Хел |
Потпис | ![]() |
Сетске де Хан је рођена 24. новембра 1889. у Орањевауду, селу у холандској провинцији Фризији. Била је ћерка школског директора и професора историје Ајнза () де Хана, као и домаћице Фраукје де Грот ().[1]
Свог мужа, Леа Бека, који је био управник робне куће и официр пешадије, упознала је 1914. Сетске и Лео су се венчали 2. фебруара 1916. и добили два сина, Леа и Ајнза. Током немачке окупације Холандије, Бек је ухапшен и 1944 погубљен у транзитном логору Вестерборку. За то је Сетске сазнала тек две године касније. Умрла је 31. октобра 1948, природном смрћу у Бусуму.[1]
Сиси ван Марксфелт је започела ауторску каријеру писањем чланака и прича за холандске часописе. У години венчања, издала је прву књигу, која се касније развила у пенталогију о тврдоглавој девојци Јоп тер Хел. Књиге садрже многе делове дневника и писама. Од детињства до брака описују судбину Јоп, њене сестре и пријатеља из школе. Серијал се састоји од пет томова:[2]
Сисини девојачки романи имали су значајан утицај на писање Ане Франк, која је писма у свом дневнику писала замишљеној пријатељици Кети. Сматра се да је у питању Кети Франкен, Јопина пријатељица из пенталогије. Исти сличај је и са Пимом, Сисиним ликом чијим именом је Ана називала свога оца Ота. Сиси је такође писала и остале књиге за омладино, од којих је најзапаженија Летња глупост (1927). Последњу књигу, И она је патила, написала је надахнута сазнањем о мужевљевој смрти.[1]
За живота, Сиси ван Марксфелд објавила је 25 књига, а још 2 су објављене постхумно, 1950:[2]