Сино-тибетски језици су са 1.300.000.000 говорника друга највећа језичка породица на свету.[1] Овој групи припада 340 језика који се говоре у Кини, региону Хималаја и Југоисточној Азији. Деле се у две групе језика: кинеске (осам језика са 1.220.000.000 говорника) и тибето-бурманске језике (330 језика са 70 милиона говорника).
Сино-тибетски језици (црвено), међу светским језичким породицама
Највећи језик из ове породице је мандарински кинески који говори 875 милиона људи. Следе ву кинески (80 милиона), кантонски кинески (70 милиона), мин кинески (60 милиона), ђин кинески (45 милиона), сјанг кинески (36 милиона), хакка кинески (33 милиона) и ган кинески (21 милиона). Највећи тибетско-бурмански језици су бурмански (35 милиона као први језик и 15 милиона других говорника), јужнокинески језик ји (4,2 милиона), тибетски (2 милиона као први језик, са дијалектима 4,5 милиона), згав (2 милиона у Бурми) и мајтај (скоро 2 милииона у северној Индији).
Кинески језици су једносложни (скоро све морфеме се састоје из једног слога) и тонални, попут језика таи-кадаи и вијетнамског. Многи тибето-бурмански језици имају речи од више слогова. Тонски акценат не постоји у западнотибетским и бурманским језицима.
Морфосинтакса
Уобичајен ред речи у кинеском језику је субјекат-глагол-објекат. Неки тибето-бурмански језици такође практикују овај ред речи, док већина прати шаблон субјекат-објекат-глагол.
Заједничко за све сино-тибетске језике је систем сугласничких префикса и суфикса. Они у свим језицима имају сличну функцију.
Кинески језици су аналитички језици и практично немају морфологију.
За тибето-бурманске језике је карактеристична велика морфолошка разноликост. У великом броју језика постоји граматичко слагање субјекта и предиката. Код неких језика постоји систем падежа, типично неколико врста ергатива, а негде и систем номинатив-акузатив. Заменице и глаголи могу да разликују једнину, можину, дуал и категорију инклузивно/ексклузивно за прво лице множине. За ове језике карактеристична је и аглутинативна структура која се типично остварује суфиксима.
Baxter, William H. (1992), A Handbook of Old Chinese Phonology, Berlin: Mouton de Gruyter, ISBN978-3-11-012324-1.
Beckwith, Christopher I. (1996), „The Morphological Argument for the Existence of Sino-Tibetan”, Pan-Asiatic Linguistics: Proceedings of the Fourth International Symposium on Languages and Linguistics, January 8–10, 1996, Bangkok: Mahidol University at Salaya, стр.812—826.
Benedict, Paul K. (1942), „Thai, Kadai, and Indonesian: A New Alignment in Southeastern Asia”, American Anthropologist, 44 (4): 576—601, JSTOR663309, doi:10.1525/aa.1942.44.4.02a00040.
Blench, Roger; Post, Mark (2014), „Rethinking Sino-Tibetan phylogeny from the perspective of North East Indian languages”, Ур.: Hill, Nathan W.; Owen-Smith, Thomas, Trans-Himalayan Linguistics, Berlin: Mouton de Gruyter, стр.71—104, ISBN978-3-11-031083-2. (preprint)
Bodman, Nicholas C. (1980), „Proto-Chinese and Sino-Tibetan: data towards establishing the nature of the relationship”, Ур.: van Coetsem, Frans; Waugh, Linda R., Contributions to historical linguistics: issues and materials, Leiden: E. J. Brill, стр.34—199, ISBN978-90-04-06130-9.
Burling, Robbins (1983), „The Sal Languages”(PDF), Linguistics of the Tibeto-Burman Area, 7 (2): 1—32.
DeLancey, Scott (2009), „Sino-Tibetan languages”, Ур.: Comrie, Bernard, The World's Major Languages (2nd изд.), Routledge, стр.693—702, ISBN978-1-134-26156-7.
van Driem, George (1987), A grammar of Limbu, Mouton grammar library, 4, Berlin: Mouton de Gruyter, ISBN978-3-11-011282-5.
——— (1997), „Sino-Bodic”, Bulletin of the School of Oriental and African Studies, 60 (3): 455—488, doi:10.1017/S0041977X0003250X.
——— (2001), Languages of the Himalayas: An Ethnolinguistic Handbook of the Greater Himalayan Region, Brill, ISBN978-90-04-12062-4.
——— (2005), „Tibeto-Burman vs Indo-Chinese”(PDF), Ур.: Sagart, Laurent; Blench, Roger; Sanchez-Mazas, Alicia, The Peopling of East Asia: Putting Together Archaeology, Linguistics and Genetics, London: Routledge Curzon, стр.81—106, ISBN978-0-415-32242-3, Архивирано из оригинала(PDF) 29. 05. 2022. г., Приступљено 11. 05. 2019.
——— (2014), „Trans-Himalayan”(PDF), Ур.: Owen-Smith, Thomas; Hill, Nathan W., Trans-Himalayan Linguistics: Historical and Descriptive Linguistics of the Himalayan Area, Berlin: de Gruyter, стр.11—40, ISBN978-3-11-031083-2, Архивирано из оригинала(PDF) 06. 12. 2020. г., Приступљено 11. 05. 2019.
Dryer, Matthew S. (2003), „Word order in Sino-Tibetan languages from a typological and geographical perspective”, Ур.: Thurgood, Graham; LaPolla, Randy J., The Sino-Tibetan languages, London: Routledge, стр.43—55, ISBN978-0-7007-1129-1.
Gong, Hwang-cherng (1980), „A Comparative Study of the Chinese, Tibetan, and Burmese Vowel Systems”, Bulletin of the Institute of History and Philology, 51: 455—489.
Hale, Austin (1982), Research on Tibeto-Burman Languages, State-of-the-art report, Trends in linguistics, 14, Walter de Gruyter, ISBN978-90-279-3379-9.
LaPolla, Randy J. (2003), „Overview of Sino-Tibetan morphosyntax”, Ур.: Thurgood, Graham; LaPolla, Randy J., The Sino-Tibetan languages, London: Routledge, стр.22—42, ISBN978-0-7007-1129-1.
Lewis, M. Paul; Simons, Gary F.; Fennig, Charles D., ур. (2015), Ethnologue: Languages of the World (Eighteenth изд.), Dallas, Texas: SIL International.
Li, Fang-Kuei (1937), „Languages and Dialects”, Ур.: Shih, Ch'ao-ying; Chang, Ch'i-hsien, The Chinese Year Book, Commercial Press, стр.59—65, reprinted as Li, Fang-Kuei (1973), „Languages and Dialects of China”, Journal of Chinese Linguistics, 1 (1): 1—13, JSTOR23749774.
Matisoff, James A. (1991), „Sino-Tibetan Linguistics: Present State and Future Prospects”, Annual Review of Anthropology, 20: 469—504, JSTOR2155809, doi:10.1146/annurev.anthro.20.1.469.
——— (2000), „On 'Sino-Bodic' and Other Symptoms of Neosubgroupitis”, Bulletin of the School of Oriental and African Studies, 63 (3): 356—369, JSTOR1559492, doi:10.1017/s0041977x00008442.
Miller, Roy Andrew (1974), „Sino-Tibetan: Inspection of a Conspectus”, Journal of the American Oriental Society, 94 (2): 195—209, JSTOR600891, doi:10.2307/600891.
Norman, Jerry (1988), Chinese, Cambridge: Cambridge University Press, ISBN978-0-521-29653-3.
Przyluski, Jean (1924), „Langues sino-tibétaines”, Ур.: Meillet, Antoine; Cohen, Marcel, Les langues du monde, Librairie ancienne Édouard Champion, стр.361—384.
Przyluski, J.; Luce, G. H. (1931), „The Number 'A Hundred' in Sino-Tibetan”, Bulletin of the School of Oriental and African Studies, 6 (3): 667—668, doi:10.1017/S0041977X00093150.
Sapir, Edward (1925), „Review: Les Langues du Monde”, Modern Language Notes, 40 (6): 373—375, JSTOR2914102, doi:10.2307/2914102.
Shafer, Robert (1952), „Athapaskan and Sino-Tibetan”, International Journal of American Linguistics, 18 (1): 12—19, JSTOR1263121, doi:10.1086/464142.
——— (1955), „Classification of the Sino-Tibetan languages”, Word (Journal of the Linguistic Circle of New York), 11 (1): 94—111, doi:10.1080/00437956.1955.11659552.
——— (1966), Introduction to Sino-Tibetan, 1, Wiesbaden: Otto Harrassowitz, ISBN978-3-447-01559-2.
Sharma, Devidatta (1988), A Descriptive Grammar of Kinnauri, Mittal Publications, ISBN978-81-7099-049-9.
Starosta, Stanley (2005), „Proto-East Asian and the origin and dispersal of languages of east and southeast Asia and the Pacific”, Ур.: Sagart, Laurent; Blench, Roger; Sanchez-Mazas, Alicia, The Peopling of East Asia: Putting Together Archaeology, Linguistics and Genetics, London: Routledge Curzon, стр.182—197, ISBN978-0-415-32242-3.
Taylor, Keith (1992), „The Early Kingdoms”, Ур.: Tarling, Nicholas, The Cambridge History of Southeast Asia Volume 1: From Early Times to c. 1800, Cambridge University Press, стр.137—182, ISBN978-0-521-35505-6, doi:10.1017/CHOL9780521355056.005.
Thurgood, Graham (2003), „A subgrouping of the Sino-Tibetan languages”, Ур.: Thurgood, Graham; LaPolla, Randy J., The Sino-Tibetan languages, London: Routledge, стр.3—21, ISBN978-0-7007-1129-1.
Tournadre, Nicolas (2014), „The Tibetic languages and their classification”, Ур.: Owen-Smith, Thomas; Hill, Nathan W., Trans-Himalayan Linguistics: Historical and Descriptive Linguistics of the Himalayan Area, De Gruyter, стр.103—129, ISBN978-3-11-031074-0.
Wheatley, Julian K. (2003), „Burmese”, Ур.: Thurgood, Graham; LaPolla, Randy J., The Sino-Tibetan languages, London: Routledge, стр.195—207, ISBN978-0-7007-1129-1.
Yanson, Rudolf A. (2006), „Notes on the evolution of the Burmese phonological system”, Ур.: Beckwith, Christopher I., Medieval Tibeto-Burman Languages II, Leiden: Brill, стр.103—120, ISBN978-90-04-15014-0.
Baxter, William H. (1995), Wang, William S.-Y., ур., „The Ancestry of the Chinese Language”, Journal of Chinese Linguistics Monograph Series, Journal of Chinese Linguistics Monographs, Berkeley: Project on Linguistic Analysis, 8 (8): 1—39, JSTOR23826142. |chapter= игнорисан (помоћ)
Benedict, Paul K. (1976), „Sino-Tibetan: Another Look”, Journal of the American Oriental Society, 96 (2): 167—197, JSTOR599822, doi:10.2307/599822.
Coblin, W. South (1986), A Sinologist's Handlist of Sino-Tibetan Lexical Comparisons, Monumenta Serica monograph series, 18, Nettetal: Steyler Verlag, ISBN978-3-87787-208-6.
——— (2003), „Tibeto-Burman vs. Sino-Tibetan”, Ур.: Winter, Werner; Bauer, Brigitte L. M.; Pinault, Georges-Jean, Language in time and space: a Festschrift for Werner Winter on the occasion of his 80th birthday, Walter de Gruyter, стр.101—119, ISBN978-3-11-017648-3.
Gong, Hwang-cherng (2002), Hàn Zàng yǔ yánjiū lùnwén jí 漢藏語硏究論文集 [Collected papers on Sino-Tibetan linguistics], Taipei: Academia Sinica, ISBN978-957-671-872-4.