From Wikipedia, the free encyclopedia
Мотике служе за фину обраду земљишта ручно, замахом, али мотике могу да послуже и при основној обради лакших земљишта, изради леја и окопавању, прашењу због разбијања покорице и плевљењу којим се уништава коров.
Данас у свету постоји велики број типова алатки за обраду земљишта замахом. У немачкој литератури се среће преко 10 разних типова, а у енглеској и америчкој преко 40. Често су то прелази између пијука и мотике, или мотике и прашача (дво и трокраке мотике). У овој групи су и алатке за плевљење „холандска мотика“ (), осцилирајућа мотика ()[1], кружна мотика ()[2]...
Оне су различите по изгледу и намени. Неке могу да обављају више функција. Друге су намењени само за одређену употребу (нпр. „холандска мотика“ има уски, оштар лист који се користи за сузбијање корова тако што продире плитко и паралелно са површином земљишта, и потпуно је неупотребљива за превртање земљишта и окопавање. За ову сврху служе робусније мотике троугластог, паралелопипедног или полукружног листа. Лист код неких типова има неколико кракова (два или три) као што је случај код прашача[3].
Мотике имају дрвену држаљу (дужина 135 ) нешто ширу ка листу и челични лист који је под углом нешто мањим од 90° на држаљу. Облици листа могу бити различити: полукружни, правоугаони или трапезасти. Димензије листа су: дужина 13,5-26 , ширина 10-12 код правоугаоних и трапезастих и 19-39 код полукружних. Често изглед и маса мотике варира од културе којасе гаји, али и од типа земљишта, па се могу везивати за поједина географска подручја. На пример на подручју бивше Југославије постоји неколико десетина разних типова: посавска, шабачка, босанска, горњомилановачка...(види слику).
Мотичице служе при сетви за отварање бразде и за покривање семена, прашење и плевљење. Лист мотичице је мањих димензија погоднији за рад између биљака у реду - заштитној зони. Лист мотичице је најчешће троугласт (страница троугла око 10 ).
За прашење и плевљење служе и прашачи алатке са два крака у облику повијених клинова. Врло често се израђују у комбинацији са мотичицом, тако да се на истој дршци налазе обе алатке.
Мотике које не личе ни на шпартајућу нити на прекопавајућу мотику су:
Алатке за обраду земљишта замахом потичу из касног Палеолита (40.000 год. п. н. е.). То су били мотика или пијук са радним делом од мамутовог ребра или кљове младог мамута углављеним у рачвасто дрво - држаљу. За разлику од претеча ашова, алатке сличне пијуку употребљаване су за тежа земљишта. У прединастичком Египту срећу се угласте дрвене мотике израђене од рачвастог дрвета које се одсеца непосредно испод рачве. Један крак се скраћује и зашиљује, док други служи као држаља. Касније верзије су захтевале и нешто мало тесарских радова око уметања радног дела у држаљу под оштрим углом, а затим везивање биљним влакнима или ременима.
Различити типови мотика са танким каменим листом наоштреним у основи и углављеним у држаљу као секира, коришћени су за основну обраду земљишта од Неолита. Мотике са оштрицом под правим углом на осовинску линију почеле су да се користе у Месопотамији око 4500. год п. н. е, а помињу се и у древним списима Хамурабијевом законику век п. н. е. и Књизи пророка Исаије век п. н. е.
У Британском музеју () у Лондону постоји бронзана мотика из Микене (1100. год. п. н. е.) од дебљег равног комада метала димензија 18х5 . Горњи крај је закривљен тако да може да обухвати држаљу. Паралелно су коришћене и алатке од гвожђа: плуг са гвозденим деловима, секире, мотике (Блиски исток 1200. год п. н. е.).
Стари Грци су користили различите типове алатки на замах: сминуе () - двокрака мотичица (прашач), дикелла () - мотичица са два врха, генеис () - мотика слична секири... Римљани су користили знатан број алатки са металним радним делом сличних мотици. Тако је - тешка секиролика широка мотика, - тешка широка мотика за разбијање покорице и плевљење, - лакша алатка са два крака - врста прашача, - тешка мотика са два закривљена крака, - мотика са различитим бројем кракова, - лака мотика за покривање семена.
Пред крај средњег века почињу да се видно разликују пољопривредне од хортикултурних алатки. Пољопривредне су робусније, често су то оруђа која вуку животиње. Хортикултурне алатке су префињеније и специјализованије.
До века алатке за обраду земљишта замахом нису се битно мењале када почиње да се јавља читав низ варијанти. Године 1659. Евелин (John Evelyn) даје приказ преко 70 различитих алатки и прибора коришћених у тадашњим вртовима и међу њима свега пар мотичица и један крамп. Временом се појавио и један специфичан облик мотике за плевљење назван „грудни плуг“ () са радним делом у облику троугласте металне плоче причвршћеним за држаљу (дугу 150 ) са попречном шипком на врху дугом 60 . Радник је грудима гурао попречну шипку тако да је радни део у хоризонталном положају продирао кроз земљу одмах испод површине подсецајући коров. Алатка је изашла из употребе средином века, а од ње су се развиле мотике на гурање (), мада је недавно у Британији једна верзија модернизована ()[3][27].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.