Мокраћна бешика
From Wikipedia, the free encyclopedia
Мокраћна бешика (vesica urinaria) је непаран кесасти орган, односно проширени део мокраћних путева, који служи као привремени резервоар урина.[1][2] Смештена је у субперитонеалном простору карличне дупље, иза препонске симфизе и испред чмарног црева код мушкарца, односно материце код жене. Ложу мокраћне бешике (paracystium) сачињава растресито везивно ткиво, које је окружује са готово свих страна.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e5/Urinary_tract_la.png/200px-Urinary_tract_la.png)
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/28/Gray1140.png/320px-Gray1140.png)
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e0/Be%C5%A1ika.jpg/320px-Be%C5%A1ika.jpg)
Положај, облик и топографски односи органа зависе од степена испуњености његовог волумена. Мокраћна бешика има приближан облик крушке и на њој се разликују три дела: врх (apex vesicae), који је окренут напред и навише; тело (corpus vesicae), постављено у средини; и база или дно (fundus vesicae), које гледа навише и уназад.
Врх бешике је постављен отприлике у висини препонске симфизе, када је она празна. Приликом пуњења врх постаје заобљен и уздиже се изнад симфизе, ступајући у однос са предњим трбушним зидом. Тело бешике је у односу са задњом страном симфизе и вијугама црева код мушкарца, односно материцом код жене. Са задње стране је покривена перитонеумом. Дно бешике код мушкарца лежи на простати, семеним кесицама и чмарном цреву, а код жена на предњем зиду вагине.
Унутрашња површина органа је обложена слузокожом, која гради велики број несталних набора. Приликом пуњења мокраћне бешике они се повлаче. У пределу дна бешике налази се троугласто поље покривено глатком слузокожом нешто тамније боје, које се назива троугао бешике (trigonum vesicae). Врх троугла је окренут напред и одговара унутрашњем отвору мокраћне цеви, а база је окренута назад и њене углове чине десни и леви отвор мокраћовода. Између ових отвора пружа се интеруретерични набор (plica interureterica), дуг 1,5-2 , а иза њега се налази попречно удубљење у коме се накупља мокраћни камен и гној код запаљењских процеса.
Функционална запремина бешике износи око 350 , али показује знатне индивидуалне варијације. Капацитет се може попети и на 700 код мушкарца, односно 650 код жене. У патолошким случајевима капацитет мокраћне бешике може да варира од неколико милилитара до чак 2 литра.