From Wikipedia, the free encyclopedia
Ламберто Дини (итал. ; Фиренца, 1. март 1931)[1] италијански је политичар и економиста. Био је генерални директор Банке Италије од 1979. до 1994. године, министар финансија од 1994. до 1996. године, 51. премијер Италије од 1995. до 1996. године и министар спољних послова од 1996. до 2001. године.
Ламберто Дини | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Ламберто Дини | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Датум рођења | 1. март 1931. | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Место рођења | Фиренца, Краљевина Италија | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Држављанство | Италија | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Народност | Италијан | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Религија | Католик | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Универзитет | Универзитет у Фиренци Универзитет у Минесоти Универзитет у Мичигену | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Професија | Економиста | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Супружник | Донатела Паскуали Цингоне | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Политичка странка | РИ (1996–2002) ДЛ (2002–2007) ЛД (2007–2009) ПдЛ (2009–2013) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Потпис | ![]() |
Након студија економије у свом родном граду Фиренци, Дини је 1959. године преузео функцију у Међународном монетарном фонду, где је напредовао све док није служио као извршни директор за Италију, Грчку, Португал и Малту између 1976. и 1979. године. Затим је у октобру 1979. прешао у Банци Италије, где је био извршни директор до маја 1994. године. Када је гувернер Банке Италије, Карло Ацељо Чампи, са којим је Дини развио ривалство, позван да буде премијер у априлу 1993. године, Дини је био нашироко мишљен да га наследи, али је промашен (наводно на Чампијев подстицај) у корист Антонија Фазија.
Дини се вратио када је Силвио Берлускони формирао своју прву владу у мају 1994, у којем је Дини био министар финансија.[2] Због разлаза између Берлусконија и његовог коалиционог партнера Умберта Босија, лидера Лега Норд, Берлусконијева влада је пала у децембру 1994, након само седам месеци на власти. У јануару 1995, Динија је председник Оскар Луиђи Скалфаро именовао за премијера.[3] Дини је такође преузео портфељ за трезор у влади и био је неизабрани премијер и министар.[2] Иако није био запажен као левичар, поверење му је изгласано левичарским партијама (осим Партије комунистичке обнове ) и Лега Норд, док су његови некадашњи партнери у десничарској влади одлучили да се уздрже док наводећи добронамерност. Његов кабинет је био технократски.
Године 2000. током државне посете Уједињеном Краљевству одликован је почасним Великим крстом Витешког реда најугледнијег реда Светог Михаила и Светог Ђорђа.[4] Дана 29. априла 2009, јапанска влада је објавила да је доделила Динија Велики кордон Ордена излазећег сунца; част су му уручили цар и јапански премијер на свечаној церемонији у мају 2009. [5]
Уједињено Краљевство: