From Wikipedia, the free encyclopedia
Исмаил Кадаре (алб. ; Ђирокастра, 28. јануар 1936 — Тирана, 1. јул 2024) био је албански књижевник, песник, есејиста, сценариста и драматург. Био је водећа међународна књижевна личност и интелектуалац. Бавио се превасходно поезијом све до објављивања свог првог романа, Генерал мртве војске, који му је донео међународну славу.[1]
Исмаил Кадаре | |
---|---|
![]() Кадаре 1990-их | |
Датум рођења | 28. јануар 1936. |
Место рођења | Ђирокастра, Краљевина Албанија |
Датум смрти | 1. јул 2024. (88 год.) |
Место смрти | Тирана, Албанија |
Универзитет | Универзитет у Тирани |
Занимање |
|
Супружник | Хелена Гаши (в. 1963) |
Деца | 2 |
Период | 1954—2024. |
Жанр | |
Награде |
|
Потпис | ![]() |
Кадаре је 1992. године добио светску награду Чино Дел Дука. Године 2005 му је додељена инаугурална међународна награда Ман Букер; 2009. Награда принца од Астурије за уметност; и 2015. године Јерусалимска награда. Добитник је награде Парк Кјонг-ни 2019. и међународне награде за књижевност Нојштат 2020. године.[2] Француска га је 1996. године поставила за страног сарадника Академије наука о моралу и политици Француске, а 2016. је добио титулу Командир Легије части. Био је 15 пута номинован за Нобелову награду за књижевност. Од 1990-их, обе главне политичке странке у Албанији су од Кадара тражиле да постане председник Албаније на основу консензуса, али је он то одбио.
Његов номинациони поротник за Нојштатску награду написао је: „Кадаре је наследник Франца Кафке. Нико од Кафкиног доба није ушао у паклени механизам тоталитарне моћи и њеног утицаја на људску душу у толико хипнотичкој дубини као Кадаре.” Његово писање се такође пореди са писањем Николаја Гогоља, Џорџа Орвела, Габријела Гарсије Маркеза, Милана Кундере и Балзака. Живећи у Албанији у време строге цензуре, Кадаре је осмислио лукаве стратегије како би надмудрио комунистичке цензоре који су забранили три његове књиге, користећи средства као што су парабола, мит, басна, народна прича, алегорија и легенда, прошаране двоструким значењима, алузијама, инсинуацијама, сатиром и шифрованим порукама. Године 1990, да би побегао од комунистичког режима и његове тајне полиције Сигурими, пребегао је у Париз. Његова дела су објављена на 45 језика. „Њујорк тајмс“ је писао да је он био национална личност у Албанији која се по популарности може поредити са Марком Твеном у Сједињеним Државама, и да „тешко да постоји албанско домаћинство без Кадарове књиге“.
Кадара неки сматрају једним од највећих писаца и интелектуалаца 20. и 21. века и универзалним гласом против тоталитаризма.[3][4][5] Био је супруг књижевнице Хелене Кадаре и отац амбасадорке у Уједињеним нацијама и потпредседнице Генералне скупштине УН, Бесијане Кадаре.
Кадаре је рођен 28. јануара 1936. у Ђирокастру, на југу Албаније, у породици скромног судског службеника. Мајка му потиче из имућне породице, тако да одраста у либералној и образованој грађанској средини. Детињство и родни град (под наизменичном италијанском односно грчком окупацијом током Другог светског рата) описује у роману „Хроника у камену”.[6][7]
Студирао је на Факултету у Тирани и на Институту за књижевност „Максим Горки” у Москви.[8]
Шездесетих година XX века ради као новинар и уредник, када почиње да објављује поезију. Године 1963. објављује први роман, Генерал мртве војске, који доживљава успех и у земљи и у иностранству.[9] По роману је 1983. снимљен истоимени филм с Марчелом Мастројанијем у главној улози.[10]
Од тада до смрти редовно је објављивао бројна дела која су га учинила једним од најзначајијих европских писаца XX века. Међу њима се посебно истиче „Палата снова”, политичка алегорија чија је радња смештена у османском Истанбулу, али којом Кадаре на суптилан начин критикује комунистички режим Енвера Хоџе.[11][9]
Године 1990, пред сам пад комунизма у Албанији, добија азил у Француској. Азил је затражио због, како каже, непомирљивости истинског књижевног стваралаштва и диктатуре:
„ | ” |
Кадаре остаје у Француској до 1999, кад се враћа у Албанију. До смрти је живео на релацији Тирана–Париз.[12]
Сматра се за највећег албанског писца.[13]
Следећи романи Кадареа преведени су на енглески:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.