From Wikipedia, the free encyclopedia
Емир Суљагић (Љубовија, 21. мај 1975) је босанскохерцеговачки новинар и политичар, који тренутно обавља дужност директора Меморијалног центра Сребреница — Поточари. Био је министар образовања Кантона Сарајево од 13. јануара 2011. до 29. фебруара 2012. године, као и заменик министра одбране Босне и Херцеговине од 31. марта до 10. децембра 2015. године. Некадашњи је декан Факултета менаџмента и јавне управе Интернационалног универзитета у Сарајеву.
Емир Суљагић | |||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Датум рођења | 21. мај 1975. | ||||||||||||||
Мјесто рођења | Љубовија, ![]() ![]() | ||||||||||||||
Држављанство | ![]() | ||||||||||||||
Народност | Бошњак | ||||||||||||||
Религија | ислам | ||||||||||||||
Универзитет | Универзитет у Сарајеву | ||||||||||||||
Професија | новинар | ||||||||||||||
Политичка странка | Грађански савез Босне и Херцеговине (од 2016) раније: Демократски фронт (2013—2015) Социјалдемократска партија Босне и Херцеговине (2007—2013) | ||||||||||||||
|
Рођен је 21. маја 1975. године у Љубовији. Наводи да је био преводилац Уједињених нација у Сребреници за време рата у Босни и Херцеговини. Његов отац Суљо Суљагић је погинуо 24. децембра 1992. године у Вољавици, као припадник Армије Републике Босне и Херцеговине.[1]
Завршио је студије политикологије на Факултету политичких наука Универзитета у Сарајеву 2000. године. Магистрирао је 2005. године на Центру за интердисциплинарне студије Универзитета у Сарајеву, а титулу доктора друштвених наука је стекао на Институту за мировна истраживања и безбедносне студије Универзитета у Хамбургу 2009. године.[2]
Сугаљић је 2006. године постао саветник председавајућег Вијећа министара Босне и Херцеговине Аднана Терзића, где се бавио односима са јавношћу. Од 2009. до 2011. године је био директор за комуникације Уреда градоначелника Сарајева. Са те позиције је водио преговоре о продаји градске фреквенције Ал Џазири и покретање Ал Џазира Балканс са седиштем у Сарајеву.
На председничким и парламентарним изборима 2010. године, био је шеф за комуникације Социјалдемократске партије Босне и Херцеговине и предводио њену кампању. Захваљујући томе, постао је министар образовања Кантона Сарајево од 13. јануара 2011. до 29. фебруара 2012. године. СДП БиХ је напустио 2013. године и придружио се Демократском фронту. Од 31. марта до 10. децембра 2015. године је био заменик министра одбране Босне и Херцеговине за политику и планове.[2]
Од 2016. године је члан и функционер Грађанског савеза Босне и Херцеговине. На изборима 2018. године је био носилац листе Грађанског савеза у Кантону Сарајево.
За директора Меморијалног центра Сребреница — Поточари је именован у септембру 2019. године.
Суљагић је радио као новинар, истраживач и уредник недељника Дана. Био је извештач Института за ратно и мирнодопско извештавање из Међународног кривичног суда за бившу Југославију у Хагу, од 2002. до 2004. године.
Од 2017. је предавач, а од 2019. године је био и декан Факултета менаџмента и јавне управе Интернационалног универзитета у Сарајеву.[3]
Емир Суљагић је 2005. или 2007. године, посмртне остатке свог оца Суља Суљагића пренео и сахранио у оквиру Меморијалног центра Сребреница — Поточари, на основу Закона о Меморијалном центру Сребреница-Поточари Спомен обиљежје и мезарје за жртве геноцида из 1995. године, донетом од стране високог представника за Босну и Херцеговину, који је омогућио да у оквиру Меморијалног центра може бити сахрањен било ко чији је сродник ту већ сахрањен.[4] Након што је на свом твитер налогу Суљагић објавио како је Меморијалном центру Сребреница — Поточари поклонио очеву личну карту, да би тамо била чувана као лични предмет човека који је настрадао као жртва масакра (геноцида) у Сребреници, дошло је до озбиљних полемика.
Убрзо се појавио извод из матичне књиге умрлих, који потврђује да је Суљо Суљагић погинуо 24. децембра 1992. године у селу Вољавица (око 20 километара од Сребренице), односно више од две и по године пре сребреничког масакра.[1] Будући да се име Суља Суљагића налази и у књизи Насера Орића, тврди се да је он био припадник Армије Републике Босне и Херцеговине, односно да се налазио под Орићевом командом, јер је он био командант снага АРБиХ на подручју општина Сребреница, Братунац, Власеница и Зворник, те да је и погинуо као припадник АРБиХ.[5]
По објављивању извода из матичне књиге умрлих, Суљагић је почео да прети онима за које сматра да су објавили исти, тврдећи да на то нису имали право.[6]
Он кад би знао гдје је твит сад, умро би од страха. А неће га ни то што је у Бечу спасити.
— Емир Суљагић, твитер (10. јун 2021)
Крајем октобра 2019. године, медији су пренели наводни Суљагићев твит датиран на 8. мај 2017. године, у којем каже: „Јасеновац је четничка измишљотина. Часни бошњаци из Ханџар дивизије су пропустили шансу да реше четнике, зато нам је то остављено у аманет.”[7] Суљагић је демантовао ове натписе и изјавио да је реч о фалсификату.[8]
Говорећи о филму Дара из Јасеновца, Суљагић је изјавио да је намера редитеља била да: „геноцид из деведесетих оправда геноцидом из четрдесетих”, додајући да је позиција идентитета српске елите заснована на Хомогеној Србији Стевана Мољевића.[9]
У интервјуу за турску агенцију Анадолија 2013. године, као лидер бошњачке коалиције "Први март", Суљагић је Републику Српску упоредио са нацистичким Вермахтом и изјавио да је она "окупирани" део територије који треба "ослободити".[10]
Као заменик министра одбране Босне и Херцеговине, Суљагић је 2015. године изјавио да евентуални референдум о независности Републике Српске води у рат.[11]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.