Всеволод Иларионович Пудовкин (ру. Всеволод Илларионович Пудовкин; Пенза, 28. фебруар 1893 - Дебулти, 30. јун 1953) био је совјетски филмски редитељ, сценариста и глумац. Развио је утицајне теорије филмске монтаже. Пудовкинова ремек дела се често у констасту са делима његовог савременика Сергеја Ајзенштајна, али док је Ајзенштајн користио монтажу да велича моћ маса, Пудовкин је више волео да се концентрише на храброст и отпорност појединаца. Звање Народног уметника СССР-а добио је 1948. године.
Всеволод Пудовкин | |
---|---|
![]() Пудоквин у Италији, 1951. | |
Име по рођењу | Всеволод Иларионович Пудовкин |
Датум рођења | 28. фебруар 1893. |
Место рођења | Пенза |
Датум смрти | 30. јун 1953. (60 год.) |
Место смрти | Дебулти |
Награде | Стаљинова награда |
Биографија
Всеволод Пудовкин је рођен у Пензи у руској породици, као треће од шесторо деце. Његов отац Иларион Јепифанович Пудовкин био је потомак сељака из губерније Пенза, села Шукша и радио је у неколико предузећа као менаџер и продавац од врата до врата. Всеволодова мајка Јелисавета Александровна Пудовкина (рођена Шилкина) била је домаћица.[1][2]
Студирао је инжењерство на Московском универзитету. Пудовкин је био војник током Првог светског рата. Током трајања рата су га заробили Немци. За то време учио је стране језике и бавио се илустрацијама књига.[3] После рата напушта професионалну делатност и укључује се у свет филма, прво као сценариста, глумац и уметнички директор, а потом и као помоћник режисера Лева Кулешова.
1924. оженио се Аном Земцовом.[4] Пудовкин је тврдио да га је супруга охрабрила да настави каријеру као филмаџије.[5]
Његово прво запажено дело била је краткометражна комедија Шаховска грозница (1925) коју је режирао Николај Шпиковски. Хосе Раул Капабланка је играо малу улогу у филму. Током 1926. режирао је једно од својих ремек-дела немих филмова: Мајка. Развио је неколико теорија монтаже које ће га учинити познатим. У оба филма је Пудовкинова супруга Анна Земцова била подршка женским улогама (убрзо је напустила биоскоп).
Филм се не снима, већ гради, гради од различитих парчади целулоида који су његова сировина.
— Пудовкин[6]
Након његовог првог играног филма уследили су Крај Санкт Петербурга (1927) и Олуја над Азијом (позната и као Наследник Џингис-кана, 1928), наслови који чине трилогију у служби бољшевичке револуционарне политике.
Са појавом звучног филма 1928. Пудовкин, Сергеј Ајзенштајн и Григориј Александров потписали су Манифест звука, у којем се расправља о могућностима звука и увек се схватало као да је у стању напетости и несинхронизације са сликом. Ова идеја ће бити спроведена у његовим следећим сликама: Једноставан случај (1932) и Дезертер (1933), радовима који не одговарају квалитету ранијих радова. Наследник Џингис-кана (или Олуја над Азијом; 1928). Пудовкин је јавно оптужен за формализам за свој експериментални звучни филм Једноставан случај, који је био приморан да објави без звучне траке. [6] 1935 . одликован је Орденом Лењина.
Током Другог светског рата евакуисан је у Казахстан где је режирао неколико филмова о отаџбинском рату. Играо је и малу улогу у филму Иван Грозни. По завршетку рата вратио се у Москву и наставио рад у студију Мосфилм, за који је снимао биографске и ратне филмове.
1947. добио је још једну Стаљинову награду за филм Адмирал Нахимов, а 1950. године — други орден Лењина и трећу Стаљинову награду за Жуковског. Његово последње дело је Повратак Василија Бортникова (1953).
Поред режије, сценариста и глуме, Пудовкин је био и педагог и новинар. Написао је више књига о теорији филма. Предавао је на ВГИК-у, председник кинематографске секције ВОКС-а (од 1944) и члан Совјетског комитета за мир.
Всеволод Пудовкин је умро 30. јуна 1953. у Дубултију, Летонска ССР, након срчаног удара. Сахрањен је на Новодевичјем гробљу. Једна од улица у Москви је названа по Пудовкину (види Пудовкинова улица).
Филмографија
Година | Наслов на руском | Наслов на енглеском | Улога | Позиција |
---|---|---|---|---|
1920. | В дни борьбы | In the Days of Struggle | Глумац | |
1921. | Серп и молот | Sickle and Hammer | Андреј | Сценариста; асистент редитеља |
Голод... голод... голод... | Hunger... Hunger... Hunger... | Сценариста; асистент редитеља | ||
1923. | Слесарь и канцлер | Locksmith and Chancellor | Сценариста | |
1924. | Необычайные приключения мистера Веста в стране большевиков | The Extraordinary Adventures of Mr. West in the Land of the Bolsheviks | Шбан | Уметнички директор |
1925. | Луч смерти | The Death Ray | Отац рево
фашистички шеф |
Сценариста; асистент редитеља; уметнички директор |
Шахматная горячка | Chess Fever | Редитељ (са Николајом Шипковским) | ||
1926. | Механика головного мозга | Mechanics of the Brain | Редитељ; сценариста | |
Мать | Mother | Полицајац | Редитељ | |
1927. | Конец Санкт-Петербурга | The End of St. Petersburg | Немачки официр | Редитељ |
1928. | Потомок Чингиз-Хана | Storm over Asia | Редитељ | |
1929. | Живой труп | The Living Corpse | Фјодор Протасов | |
Веселая канарейка | The Happy Canary | Илузиониста | ||
Новый Вавилон | The New Babylon | Полицијски интендант | ||
1932. | Простой случай | A Simple Case | Редитељ (са Михаилом Долером) | |
1933. | Дезертир | The Deserter | Редитељ | |
1938. | Победа | Victory | Редитељ (са Михаилом Долером) | |
1939. | Минин и Пожарский | Minin and Pozharsky | Редитељ (са Михаилом Долером) | |
1941. | Суворов | Suvorov | Редитељ (са Михаилом Долером) | |
Пир в Жирмунке | Feast in Zhirmunka | Редитељ (са Михаилом Долером) | ||
1942. | Убийцы выходят на дорогу | The Murderers are Coming | Редитељ (са Јуријем Таричем); сценариста | |
1943. | Во имя Родины | In the Name of the Fatherland | Немачки генерал | Редитељ (са Димитријевм Васиљевим); сценариста; глумац |
Юный Фриц | The Young Fritz | Официр | Кратки филм, глумац | |
1944.
1958. |
Иван Грозный | Ivan the Terrible | Никола
простодушни просјак |
Глумац (последња лога) |
1947. | Адмирал Нахимов | Admiral Nakhimov | Принц Меншиков | Редитељ |
1948. | Три встречи | Three Encounters | Редитељ (сегмент) | |
1950. | Жуковский | Zhukovsky | Редитељ | |
1952. | Возвращение Василия Бортникова | The Return of Vasili Bortnikov | Редитељ (са Димитријевим Васиљевим) |
Дела
- Film Technique and Film Acting, Grove Press. 1958.
Референце
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.