From Wikipedia, the free encyclopedia
Оптичка густина или апсорбанција (А) је хемијска величина у спектроскопији која представља логаритамски однос интензитета упадног зрачења () и пропуштеног зрачења () кроз узорак.[1][2] Често се мери у аналитичкој хемији.
где је апсорпција одређене таласне дужине светлости (), је интензитет зрачења (светлост) који је прошао кроз материјал (емисионо зрачење), је интензитет зрачења пре него што прође кроз материјал (инцидентно зрачење).
Изван области аналитичке хемије, нпр када се користи са подешавање диодног ласера апсорпционом спектроскопијом (ТДЛАС) техником, апсорбанција се често дефинише помоћу природног логаритма уместо декадног логаритма, односно као:
У физици, појам спектрална апсорпција и има нешто другачије значење: део зрачења се апсорбује на одређеној таласној дужини.
Количина светлости која се преноси кроз материјал опада експоненцијално, јер путује кроз материјал. Пошто се апсорбанца узорка мери као логаритам, директно је пропорционална дебљини узорка и концентрацији апсорбције материјала у узорку.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.