Рачунарска безбедност
From Wikipedia, the free encyclopedia
Рачунарска безбедност је процес заштите рачунара и рачунарских система од нежељене употребе, угрожавања система и уљеза.[1] Под угрожавањем се сматра вид употребе рачунара у циљу наношења штете подацима, програмима или рачунарским процесима. Недостаци у рачунарској безбједности се јављају због рањивости или слабости рачунарског система, али чешће због људских фактора, односно људске грешке у подешавању система. Агент који има намјеру да угрози неки рачунарски систем, било да се ради о особи, догађају, или одређеним околностима, искориштава те слабости. Рачунарска безбједност обухвата заштиту од недоступности рачунарског система (такође: ускраћивање услуга, енгл. ), заштиту интегритета података и програма и повјерљивости и приватности података и информација.
Поље постаје значајније због повећаног ослањања на рачунарске системе, интернет[2] и стандарде бежичне мреже као што су Блутuт и вај-фај, као и због раста заступљености „паметних“ уређаја, укључујући паметне телефоне, телевизоре и разни уређаји који чине „интернет ствари“. Захваљујући својој сложености, како у погледу политике, тако и технологије, сајбербезбедност је такође један од главних изазова у савременом свету.[3]