From Wikipedia, the free encyclopedia
Очњаци (лат. ) су најважнији зуби месождера, јер служе за прихватање и раздирање плена, а код змија то су и отровни зуби (намењени како хватању плена, тако и одбрани). Назив је изведен од латинске речи (што у преводу значи пас). У хуманој дентицији постоје четири очњака, по два у горњем и доњем денталном луку и са класом секутића они чине тзв. предње зубе (лат. ). Очњаци се често називају и „угаони зуби“, јер мезијална половина њихове вестибуларне површине припада предњим, а дистална половина бочним зубима, омогућавајући постепени прелом и скретање зубних лукова.
Очњаци | |
---|---|
![]() Лабијани и мезијални аспект горњег и вестибуларни аспект доњег очњака | |
![]() Стални зуби, поглед са десне стране | |
Детаљи | |
Идентификатори | |
Латински | dentes canini |
MeSH | D003481 |
TA | A05.1.03.005 |
FMA | 55636 |
Анатомска терминологија |
Класи очњака припадају четири зубa, смештена на трећем месту од медијалне линије у сва четири квадранта:
Унутар класе, сличног су облика и функције. Масиван корен, добра алвеоларна подлога и богатство проприорецептора у потпорним ткивима чине ове зубe изузетно значајним и у анатомском и у функционалном погледу.
Очњаци су способни да издрже велики мастикаторни стрес и делују као „амортизери“, пружајући подршку бочним зубима у току жвакања. Њихова основна улога је кидање и раздирање хране, што чини средину између сечења (карактеристичног за секутиће) и гњечења и млевења (карактеристичног за бочне зубе). Својом лабијалном површином подупиру углове усана, па доприносе и физиогномском изгледу особе, а њихове оралне површине са добро развијеним цингулумом имају велики значај при латералним кретањима мандибуле.
Што се њиховог изгледа тиче, очњаци са проксималног аспекта личе на секутиће (пошто имају сечивни гребен, цингулум и маргиналне гребене), а са вестибуларног и оралног на преткутњаке. Круна горњег очњака је мало шира и краћа од круне доњег, а и једни и други показују правилан знак угла и лука. Корен овог зуба је изузетно добро развијен и широк вестибуло-орално, па је добро фисиран у алвеоларној кости и очњак често служи као ослонац разним протетским надокнадама у устима пацијента (протезе, мостови и сл).
Вестибуларне и оралне површине очњака имају облик петоугла, а бочне стране (мезијална и дистална) облик троугла са базом у цервикалном делу (слично секутићима).
Постоје три заједничка обележја, карактеристична за очњаке као класу зубa.
То су једини зуби у денталном луку који имају само једну квржицу – солитарна квржица (лат. ). Лингвална јама је присутна као код секутића, али је лингвалним квржичним гребеном подељена на мезијални и дистални део. Очњаци имају најдужи корен од свих зуба у припадајућем денталном луку, а пошто је он и масиван узрокује велико испупчење на алвеоларној кости.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.