From Wikipedia, the free encyclopedia
Мајклова стена (ирски језик: Sceilig Mhichíl), позната и као Велика стена, је већа од два стрма камена острва у Атлантику, око 12 км од обале покрајине Кери у југозапаној Ирској. На њој је у 7. веку основан гелски манастир и острво је било средиште ирских монаха пуних 600 година. Манастир који се налази на врху острвске стене, висине 230 метара, уписан је 1996. године на УНЕСКО-в списак места Светске баштине у Европи као један од најпознатијих, али и најнеприступачнији манастир у Европи.
Мајклова стена Sceilig Mhichíl | |
---|---|
![]() | |
Светска баштина Унеска | |
Званично име | Мајклова стена |
Место | Skellig Islands, Кери, Република Ирска |
Координате | 51° 46′ 16″ С; 10° 32′ 26″ З |
Површина | 0.219 km2 (2,36×109 sq ft) |
Критеријум | Културно добро: iii, iv |
Упис | 1996. (20. седница) |
Веб-сајт | http://whc.unesco.org/en/list/757 |
Заједно са суседним острвом, Малом стеном, Мајклова стена је важан резерват природе где се гнезде многе морске птице као што су: Блуна, Бурњак, тропрсти галебови, Мала њорка, Атлантски тупик, Бурница и Мали зовој.
Манастир је основан у 7. веку, а након што су га 823. године опљачкали Викинзи значајно је проширен и утврђен. Почетком 10. века изграђена је нова капела, али на острву никада није било много монаха, највјеројатније највише 12 монаха и опат. У 12. веку монаси су напустили његов самостан и преселили се у августински самостан у Балинскелигсу на копну.
У 16. веку Мајклова стена је постала популарно ходочасничко место, али никада није више имала трајне становнике. Два светионика су изграђена у 19. веку, али светионичари су се на њима само мењали, никада становали. Већи светионик и данас ради, а обновљен је 1960-их, а аутоматизован 1980-их.
Год. 1986. основан је туристички биро, али је ограничен број посетиоца на острву због опасности од уништавања камених степеница које воде до манастира.[1] Год. 2008. УНЕСКО је замерио ирском министарству за јавне радове, које је спроводило анастилистичку обнову самостана, да су недовољно истражили и документовали локалитет пре обнове, и да у обнови није искоришћено довољно изворне грађе[2]
На острву су снимане кључне сцене из филмова Ратови звезда: Буђење силе и Ратови звезда: Последњи џедаји.
До терасастог манастира се може доћи само преко три стрма степеништа уклесана у стене, која полазе од три различита пристаништа, али се завршавају на истом месту, код тзв. "Христове долине", удолини изеђу три врха. Монаси су живели у скромним каменим боравиштима у облику кошница (клочан) које су изграђене на готово неприступачним острвским литицама. Оне су имале и до 2 м дебеле зидове, квадратан темељ и куполасте кровове. Многе су имале малене процепе између камења, али не прозоре. Самостан се састоји од шест клочана, два ораторијума, 31 ранохришћанске надгробне плоче, монолитског крста и Цркве св. Михаила из 13. века. Унутрашње и спољашне манастирске зидине немају велике отворе и на северном делу обликују елипсасти облик манастирске баште. На масивном јужном зиду налази се средњовековни клозет, изграђен изнад високе острвске литице.
Сиромашни услови живота у самостану илуструју аскетски начин живота који су практиковали ирски ранохришћани. Управо због његове забачености манастир је остао лишен посетиоца и тако подобро очуван.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.