село у Србији From Wikipedia, the free encyclopedia
Житиште је градско насеље и седиште истоимене општине у Средњобанатском округу. Према попису из 2022. било је 2.550 становника.
Житиште | |
---|---|
![]() Центар насеља Житиште | |
Административни подаци | |
Држава | Србија |
Аутономна покрајина | Војводина |
Управни округ | Средњобанатски |
Општина | Житиште |
Становништво | |
— 2022. | 2.550 |
— густина | 59/ |
Географске карактеристике | |
Координате | 45° 29′ 00″ С; 20° 33′ 06″ И |
Временска зона | (), лети () |
Апс. висина | 73 |
Површина | 48,5 2 |
Остали подаци | |
Поштански број | 23210 |
Позивни број | 023 |
Регистарска ознака |
Старији назив насеља је био Бегеј Свети Ђурађ. Житиште је познато по још неким називима на другим језицима: мађ. , рум. , .
Житиште се налази у средњем Банату поред леве обале пловног Бегеја, североисточно од Зрењанина и југозападно од Нове Црње и Темишвара. Кроз Житиште пролази државни пут IБ реда 12, Зрењанин — Темишвар.
Житиште је једно од најстаријих насеља општине. У прошлости је имало више имена: Бегеј Светог Ђурђа, Сенђурађ, Шенђурађ, Свети Ђурађ. Први помен под називом Бегеј Светог Ђурђа датира из 1319. године.
Након аустро-турских ратова насеље је потпуно опустело, па је на карти из 1723. године означено као ненасељено. Године 1740. имало је 18 породица. Срби граничари из Поморишја насељавају се 1751. године, а 1753. године насеље је означено као српско. Аустријски царски ревизор Ерлер је 1774. године констатовао да место "Сент Јурат" припада Бечкеречком округу и дистрикту. Становништво је било српско.[1] Један део Срба се иселио у Кикиндски дистрикт 1774. године, а на њихово место населили су се Румуни из арадске жупаније. Исак Киш закупник Банатског Двора је 1781. године купио и Сенђурађ. Румуни незадовољни новим феудалцем напуштају Сенђурађ, а на њихово место насељавају се Немци. Потомци поседника Киша су 1889. године продали остатке некада великог имања.
Када је 1797. године пописан православни клир у "Сенту Ђурађу" су била четири православна свештеника Србина. Пароси, поп Јован Христифоровић (рукоп. 1749), поп Алексеј Соколовић (1767), поп Рафаил Соколовић (1790) и капелан поп Спиридон Христифоровић (1794).[2]
После Првог светског рата досељене су добровољачке породице из Босне и Херцеговине, Лике и Црне Горе. После Другог светског рата на место Немаца доселило се 270 породица из околине Приједора, Санског Моста и Цазина.
Село је до 1947. године носило име Бегеј Свети Ђурађ, које је те године промењено у Житиште.
У насељу Житиште живи 2585 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 38,9 година (37,4 код мушкараца и 40,4 код жена). У насељу има 1084 домаћинства, а просечан број чланова по домаћинству је 2,99 (попис 2002).
Ово насеље је углавном насељено Србима (према попису из 2002. године), а у последња три пописа, примећен је пораст у броју становника.
Етнички састав према попису из 2011.[4] | ||||
---|---|---|---|---|
Срби | 2.511 | 86,49% | ||
Роми | 175 | 6,03% | ||
Мађари | 58 | 1,99% | ||
Румуни | 24 | 0,82% | ||
Горанци | 12 | 0,44% | ||
Хрвати | 6 | 0,20% | ||
Албанци | 5 | 0,17% | ||
Црногорци | 5 | 0,17% | ||
Немци | 4 | 0,13% | ||
Бугари | 2 | 0,07% | ||
Југословени | 1 | 0,3% | ||
Македонци | 1 | 0,03% | ||
Словаци | 1 | 0,03% | ||
остали | 1 | 0,03% | ||
Регионална припадност | 16 | 0,55% | ||
неизјашњени | 71 | 2,44% | ||
непознато | 9 | 0,31% | ||
укупно: 2.903 |
м | ж | |||
? | 2 | 1 | ||
80+ | 13 | 27 | ||
75—79 | 21 | 55 | ||
70—74 | 63 | 91 | ||
65—69 | 78 | 105 | ||
60—64 | 83 | 100 | ||
55—59 | 90 | 89 | ||
50—54 | 117 | 143 | ||
45—49 | 136 | 130 | ||
40—44 | 128 | 105 | ||
35—39 | 116 | 114 | ||
30—34 | 109 | 112 | ||
25—29 | 124 | 89 | ||
20—24 | 130 | 127 | ||
15—19 | 106 | 112 | ||
10—14 | 105 | 91 | ||
5—9 | 84 | 100 | ||
0—4 | 79 | 67 | ||
Просек : | 37,4 | 40,4 |
| ||||||||||||||||||||||||
|
Пол | Укупно | Неожењен/Неудата | Ожењен/Удата | Удовац/Удовица | Разведен/Разведена | Непознато |
---|---|---|---|---|---|---|
Мушки | 1.316 | 430 | 800 | 39 | 47 | 0 |
Женски | 1.400 | 294 | 792 | 258 | 54 | 2 |
УКУПНО | 2.716 | 724 | 1.592 | 297 | 101 | 2 |
Пол | Укупно | Пољопривреда, лов и шумарство | Рибарство | Вађење руде и камена | Прерађивачка индустрија |
---|---|---|---|---|---|
Мушки | 631 | 116 | 2 | 5 | 238 |
Женски | 468 | 44 | 0 | 0 | 164 |
УКУПНО | 1.099 | 160 | 2 | 5 | 402 |
Пол | Производња и снабдевање | Грађевинарство | Трговина | Хотели и ресторани | Саобраћај, складиштење и везе |
Мушки | 40 | 34 | 49 | 20 | 15 |
Женски | 25 | 3 | 84 | 5 | 5 |
УКУПНО | 65 | 37 | 133 | 25 | 20 |
Пол | Финансијско посредовање | Некретнине | Државна управа и одбрана | Образовање | Здравствени и социјални рад |
Мушки | 1 | 3 | 71 | 9 | 11 |
Женски | 8 | 3 | 36 | 45 | 34 |
УКУПНО | 9 | 6 | 107 | 54 | 45 |
Пол | Остале услужне активности | Приватна домаћинства | Екстериторијалне организације и тела | Непознато | |
Мушки | 12 | 0 | 0 | 5 | |
Женски | 11 | 0 | 0 | 1 | |
УКУПНО | 23 | 0 | 0 | 6 |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.